СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, E-mail: inbox@adm.su.court.gov.ua
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2026 року Справа № 480/7747/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7747/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- дії Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо застосування обмежень граничного розміру при виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років визнати протиправними;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 6 квітня 2025 року без обмеження максимальним розміром. 
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та з 1990 року йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії без встановлення обмеження максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність) відповідно до пункту 7 Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року № 713, а тому звернувся із відповідною заявою до відповідача, однак отримав відмову. При цьому позивач вважає, що на нього не розповсюджується дія пункту 13-2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. оскільки пенсія йому була призначена відповідно до ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача. 
Крім того даною ухвалою було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи позивача, в тому числі перерахунок пенсії, проведений на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 № 713 “Про внесення зміг пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації”. 
Копія даної ухвали була направлена відповідачу через систему "Електронний суд" та отримана ним 14.10.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 23). Проте вимоги суду не виконано, відзиву на позовну заяву та витребувані докази суду надано не було. 
У зв`язку із зазначеним, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було повторно витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи позивача, в тому числі перерахунок пенсії, проведений на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 № 713 “Про внесення зміг пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації”. 
На виконання вимог суду, представником відповідача через систему "Електронний суд" було надано суду витребувані докази.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (льотний склад) з 1990 року, про що зазначено у позовній заяві.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 09.08.2005 “Про внесення зміни до пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації” позивачу здійснений перерахунок розміру пенсії з 01.03.2025, внаслідок чого розмір пенсії позивача склав 35035,58 грн, а з урахуванням максимального розміру пенсії склав 23 610,00 грн (а.с. 17).
В подальшому, на звернення позивача, листом від 06.08.2025 року відповідач, зокрема, повідомив позивача, що відповідно до пункту 13-2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі - Закон № 1058-ІV), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, на виконання пункту 13-2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058-ІV розмір пенсії до виплати з 01.03.2025 становить 23610,00 грн. та розрахований згідно норм чинного законодавства (а.с. 10).
Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заяву.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законами України від 09.07.2003 № 1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-VI) та Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ).
Відповідно до cтатті 51 Закону № 1058-IV пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
При цьому статтею 54 Закону № 1788-ХІІ визначено окремі категорії працівників авіації і льотно-випробного складу, які мають право на пенсію за вислугу років.
Водночас до ст. 54 Закону № 1788-ХІІ порядок обчислення строків вислуги для призначення їм пенсій затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 затверджено, зокрема, Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років та Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації (далі - Порядок № 418). 
Згідно з підпунктом "в" пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації (в редакції Постанови КМ N 713 від 09.08.2005 ), у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії.
Отже, законодавством передбачено право позивача на перерахунок його пенсії в разі збільшення, середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня.
З матеріалів справи суд вбачає, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 09.08.2005 “Про внесення зміни до пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації” позивачу здійснений перерахунок розміру пенсії з 01.03.2025. Проте розмір пенсії позивача було обмежено максимальним розміром. При цьому у листі від 06.08.2025 року відповідач посилається на пункту 13-2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), відповідно до якого, максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. 
Отже п. 13-2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” не передбачено обмеження розміром пенсії, призначеної на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відтак, суд погоджується з доводами позивача, що п. 13-2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” до нього не застосовується.
Водночас суд зазначає, що обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI.
За правилами статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, Максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 
Відповідно до частини 3 статті 85 Закону №1788-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 
Суд зазначає, що Верховний Суд вже розглядав справи, у яких поставало питання перерахунку та виплати пенсії, згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418 (у редакції постанови КМУ від 9 серпня 2005 року №713).
Зокрема в постанові від 24 червня 2020 року у справі №580/234/19 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних справ Касаційного адміністративного суду дійшов наступних висновків:
"...згідно з абзацом першим пункту 2 розділу 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону 3668-VІ обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
При цьому абзацом другим пункту 2 розділу 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому ним Законом.
Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668- VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).
Тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.
При цьому, звертає на себе увагу факт, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту «обмеження максимального розміру пенсії» за колом осіб в момент набуття чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.
Разом у тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).
Норми статті 2 Закону № З668-VI кореспондуються з положеннями частини третьої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № З668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.».
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2020 року, 22, 26 грудня 2022 року (справи №№580/492/19, 440/608/19, 280/5502/19, відповідно).
Судом встановлено, що внаслідок перерахунку пенсії позивача з 01.03.2025 року її розмір перевищив максимальний. Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону №3668-VI, то до регулювання спірних відносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Зазначені положення Закону №3668-VI та частини третьої статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.
Дана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15.11.2024 року по справі № 160/15794/21.
А відтак, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо застосування обмежень граничного розміру при виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років; зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 6 квітня 2025 року без обмеження максимальним розміром – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя   В.О. Павлічек