Справа № 274/745/26 Провадження № 2/0274/1473/26	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.26 р.	м. Бердичів	

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі – Суд),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом	ОСОБА_1 	
до	ОСОБА_2 	
про	стягнення аліментів,	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить стягувати на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, у зв`язку навчанням та до досягнення сином 23-х років за умови, що син продовжуватиме навчання.
Позов обґрунтований тим, що до досягнення сином – ОСОБА_3 , повноліття, ОСОБА_2 регулярно сплачував аліменти на його утримання. За законодавством України після досягнення ОСОБА_3 повноліття, ОСОБА_2 не зобов`язаний сплачувати аліменти на його утримання. ОСОБА_3 з 01.09.2025 р. навчається у Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса, та потребує грошових коштів на проїзд, харчування, одяг, взуття та інших речей. ОСОБА_2 не ухиляється від сплати аліментів на утирання сина у зв`язку з навчанням, проте ОСОБА_1 бажає, що б стягнення відбувалося на підставі рішення суду. ОСОБА_2 проходить військову службу та отримує гідну заробітну плату.
ОСОБА_2 позов визнав, що випливає з телефонограми від 01.04.2026 р., з якої також вбачається, що він не має можливості подати письмову заяву про визнання позову у зв`язку з перебуванням на військовій службі (а. с. 15). 
Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом від 03.01.2008 р. про народження (а. с. 7).
ОСОБА_3 навчається у Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса на денній формі навчання, період навчання – з 01.09.2025 р. по 30.06.2029 р., що підтверджується довідкою від 26.11.2025 р. цього навчального закладу (а. с. 8).
На думку Суду, очевидним є те, що навчання ОСОБА_3 на денній формі перешкоджає або суттєво обмежує йому можливість працевлаштуватись або займатися іншою діяльністю, направленою на отримання регулярного та стабільного доходу, що, в свою чергу, значно ускладнює задоволення його потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних для життя потреб.
Крім того, як зазначено вище, ОСОБА_2 визнав позов, що розцінюється Судом як визнання ним того, що у зв`язку з навчанням його син – ОСОБА_3 , потребує матеріальної допомоги.
За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням після досягнення повноліття навчання.
Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Таким чином ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати повнолітнього сина – ОСОБА_3 , до припинення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.
Визнання ОСОБА_2 позову вказує на те, що він може надавати матеріальну допомогу сину – ОСОБА_3 , у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, тобто у тому розмірі, у якому ОСОБА_1 просить у позовній заяві.
За таких обставин Суд вважає, що ОСОБА_2 має сплачувати аліменти у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно.
Наведене свідчить, що наявні законні підстави для задоволення позову.
Згідно з частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Виходячи з вказаного та приймаючи до уваги те, що визнання ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 – 192 і 194 – 197 цього Кодексу.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви.
Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню, починаючи від дня пред`явлення позову – 29.01.2026 р.
Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 – 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП  НОМЕР_2 ) задовольнити.
2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи від 29.01.2026 р. і до припинення ОСОБА_3 навчання у Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          В.В. Корбут