справа № 732/805/25 
провадження№ 2-др/732/1/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2026 м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді – Бойко А. О.,
у присутності секретаря судового засідання – Пінчук С. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за заявою представника позивача за зустрічним позовом (представника відповідача за первісним позовом) – адвоката Матроса Ігоря Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності,

У С Т А Н О В И В:
29.05.2025 адвокат Чух Василь Степанович, який діє на підставі ордера про надання правничої допомоги серії СВ №1126928 в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із незаконного володіння, у якому просив витребувати із незаконного володіння ОСОБА_3 та повернути їх законному власнику – ОСОБА_1 : автомобіль MERCEDES-BENZ S500, д.н.з. НОМЕР_1 , з ключами від нього та свідоцтвом про реєстрацію; договір купівлі-продажу від 02.07.2007, посвідчений приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Совою В.Ф., на житловий будинок АДРЕСА_1 ; договір купівлі-продажу від 11.06.2015, посвідчений приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Совою В.Ф., на житловий будинок АДРЕСА_2 ; договір купівлі-продажу від 11.06.2015, посвідчений приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Совою В.Ф., на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 . 
27 червня 2025 року представник відповідача за первісним позовом подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, у якому просив суд поділити житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , з належними до нього будівлями та спорудами, визнавши за ОСОБА_2 та за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, за кожним, а також поділити автомобіль MERCEDES-BENZ S 500, д.н.з. НОМЕР_1 , визнавши за ОСОБА_2 та за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля, за кожним. Також, ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2026 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із незаконного володіння відмовлено повністю. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності задоволено частково, у порядку поділу спільного майна подружжя: визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , з належними до нього будівлями та спорудами; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , з належними до нього будівлями та спорудами. У задоволенні решти вимог за зустрічним позовом відмовлено. Вказаним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2050,00 грн судового збору. При ухваленні рішення судом питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.
02 квітня 2026 року представник позивача за зустрічним позовом (представника відповідача за первісним позовом) – адвокат Матрос І.М. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення із ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 41000,00 грн.
11.05.2026 від представника позивача за зустрічним позовом (представника відповідача за первісним позовом) – адвоката Матроса І.М. надійшла заява, у якій останній просив розглядати заяву за його відсутності та відсутності ОСОБА_2 
06.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) – адвоката Чуха В.С. надійшла заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з якої убачається, що розмір правничої допомоги у сумі 41000,00 грн сторона відповідача за зустрічним позовом вважає завищеним та необґрунтованим виходячи з наступного. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір – обґрунтованим. ОСОБА_5 зауважив, що договір про надання правничої допомоги від 20 червня 2025 року, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Матросом Ігорем Михайловичем містить пункт 1.1 щодо предмету договору – надання правничої допомоги клієнту по цивільній справі № 732/805/25, відкритої за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із незаконного володіння. Щодо подання зустрічної позовної заяви в даному договорі мова не велось, а отже і всі нараховані витрати по даній справі, на його думку, не є обґрунтованими. Відповідно до Додатку 1 до договору про надання правничої допомоги від 20.06.2025 та квитанції від 20.06.2025 виплату адвокату Матросу І.М. проведено також 20.06.2025, ще заздалегідь до виконання останнім предмету договору та складанням опису робіт, який складений тільки 30.03.2026. Тобто, адвокат Матрос І.М. заздалегідь визначив об`єм наданих послуг та розмір гонорару за їх виконання без попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Окрім цього, ОСОБА_5 зауважив і той факт, що представником відповідача за первісним позовом всупереч нормі ст.131 ЦПК України порушено процедуру подання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. ОСОБА_5 зауважив, що задоволена позовна вимога про поділ будинку між сторонами заявлялась ОСОБА_2 і не заперечувалась ОСОБА_1 і така «послуга», на його думку, не повинна оплачуватись

ОСОБА_1 . За таких обставин, адвокат Чух В.С. просив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд заяви щодо ухвалення додаткового рішення слухався за відсутності всіх учасників справи, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Пунктом 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 77-80 ЦПК України.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача за зустрічним позовом (представником відповідача за первісним позовом) Матросом І.М. подано до суду договір про надання правничої допомоги від 20.06.2025, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Матросом Ігорем Михайловичем (а. с. 237-239), Додаток №1 до вказаного договору (а. с. 240), детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правничої допомоги від 20.06.2025 (а. с. 242), квитанцію серії 03ААВ №3268845 від 20.06.2025 на суму 41000,00 грн (сорок одна тисяча гривень 00 коп).
Згідно з п.1.1. договору про надання правничої допомоги від 20.06.2025, укладеного між ОСОБА_2 (клієнт) та адвокатом Матросом І.М. (адвокат), предметом договору є надання клієнту правничої допомоги та представництво інтересів клієнта, як відповідача, у Городнянському районному суді Чернігівської області, при розгляді цивільної справи №732/805/25, провадження №2/732/356/25, відкритої за позовом ОСОБА_1 до клієнта про витребування майна із незаконного володіння (а. с. 237).
Згідно з Додатком №1 до договору про надання правничої допомоги від 20.06.2025, на виконання п.п.6.1. вказного договору, сторони визначили, що гонорар за надання правничої допомоги, який клієнт виплачує адвокату після підписання даного договору, визначається фіксованою сумою у розмірі 41000,00 грн (а. с .240).
У детальному описі робіт (надання послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правничої допомоги від 20.06.2025, наведений розрахунок обсягу та вартість послуг з правової допомоги адвокатом, а саме: 1. Юридична консультація. Вивчення та правовий аналіз письмових матеріалів,що стосуються предмета спору, кількість годин – 1 година, вартість однієї години – 2000,00 гривень, загальна сума – 2000,00 гривень; 2. Правовий аналіз законодавства України. Пошук та правовий аналіз практики Верховного Суду з розгляду аналогічних спорів, кількість годин – 1 година, вартість однієї години – 2000,00 гривень, загальна сума – 2000,00 гривень; 3. Підготовка, складання, подача та подальше ознайомлення з матеріалами цивільної справи №732/805/25, кількість годин – 1 година, вартість однієї години – 2000,00 гривень, загальна сума

– 2000,00 гривень; 4. Підготовка, складання та подача 27.06.2025 зустрічної позовної заяви, кількість годин – 5 годин, вартість однієї години – 2000,00 гривень, загальна сума – 10000,00 гривень; 5. Підготовка до участі у судових засіданнях 27.08.2025, 06.10.2025, 07.10.2025,18.11.2025,12.01.2026,02.02.2026 та 23.03.2026, кількість годин – 2,5 години, вартість однієї години – 2000,00 гривень, загальна сума – 5000,00 гривень; 6. Особиста участь адвоката у судових засіданнях 27.08.2025, 06.10.2025, 07.10.2025, 18.11.2025, 12.01.2026, 02.02.2026 та 23.03.2026, кількість годин – 10 годин, вартість однієї години – 2000,00 гривень, загальна сума – 20000,00 гривень. Всього до сплати 41000,00 гривень.
Відповідно до квитанції про оплату правничої допомоги серії 03 ААВ №3268845 від 20.06.2025 адвокатом Матросом І.М. були отримані грошові кошти у сумі 41000,00 грн, найменування послуги: договір про надання правової допомоги з ОСОБА_2 від 20.06.2025, вартість послуги – 41000,00 грн (а. с. 241).
Суд приймає до уваги, що адвокат Матрос І.М. здійснював підготовку, складання та подачу зустрічної позовної заяви, безпосередньо приймав участь у судових засіданнях 27.08.2025, 06.10.2025, 07.10.2025, 18.11.2025, 12.01.2026, 02.02.2026 та 23.03.2026.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи подані представником відповідача за зустрічним позовом (представником позивача за первісним позовом) заперечення щодо завищеного розміру витрат на професійну правову допомогу, приймаючи до уваги порядок подачі доказів, складність судової справи, оцінюючи співмірність витрат зі складністю справи, ціною позову, обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реальним часом, необхідним для виконання таких послуг, наданим адвокатом, відповідність їх за критерієм реальності, розумності їхнього розміру, безпосередньою участю у судових засіданнях, з огляду на те, що зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими, проте заявлені витрати в розмірі 41000,00 грн є неспівмірними, і є доцільним стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30000,00 грн, зменшивши заявлену суму до стягнення.
Керуючись статтями 141, 142, 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Заяву представника позивача за зустрічним позовом (представника відповідача за первісним позовом) – адвоката Матроса Ігоря Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додатне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення складне та підписане 11.05.2026. 

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер платника податків – НОМЕР_2 ).
Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер платника податків – НОМЕР_3 ).

Суддя А. О. Бойко