08.05.2026 Справа № 756/7074/26
Справа № 756/7074/26
 № 3/756/2234/26

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року      місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
судді        Ковальової В. М.,
за участі секретаря судового засідання  Бура М.О.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
прокурора Кавацюк І.М.,
захисника         Верес М.О., 
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , здійснюючи повноваження голови комісії з реорганізації Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» та будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб?єктом декларування та суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», після припинення 20.08.2025 діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (у зв`язку з виключенням зі складу комісії з реорганізації Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2»), 15.10.2025 о 15:32 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті.
Отже,  ОСОБА_1 , учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Адвокат Верес М.О. у судовому засіданні не погодилась з викладеними обставинами в адміністративному протоколі, викладеними щодо  ОСОБА_1 , вказала, що ОСОБА_1 не був повідомлений своєчасно про звільнення, тому вважає, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити. 
У судовому засіданні  ОСОБА_1 , не визнав свою вину, вказав, що дана справа пов`язана з кадровими правовідношеннями з попереднього місця роботи. Зауважив, що жодних листів з наказами про звільнення не отримував. Про звільнення дізнався в жовтні 2025 року по телефону.
Прокурор у судовому засіданні підтримала викладені у протоколі обставини та просила визнати  ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та призначити покарання у виді мінімального штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвоката та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить такого висновку.
21 квітня 2026 року оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Максимом Шкурацьким складено протокол № 562 про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стосовно  ОСОБА_1 . Протоколи складено з додержанням вимог статей 254-256 КУпАП.
Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 03.06.2025 № 360 «Про реорганізацію Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2»» припинено діяльність Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» шляхом його реорганізації у формі перетворення в державне підприємство Міністерства оборони України «Концерн «ІНФОРМАЦІЯ_2». Зазначеним наказом для проведення реорганізації (перетворення) Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» головою комісії з реорганізації призначено першого заступника генерального директора Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_1 .
Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права є суб`єктами, на я яких поширюється дія цього Закону.
Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» посадова особа юридичної особи публічного права - голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права.
Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права (ст. 81 ЦК України). Отже, основним нормативним критерієм поділу юридичних осіб є саме порядок їх створення. Держава, територіальні громади можуть створювати юридичні особи як публічного, так і приватного права (ст. ст. 167, 169 ЦК України). Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 169 ЦК України державні та комунальні підприємства, а також навчальні заклади, спільні комунальні підприємства належать саме до юридичних осіб публічного права, безвідносно до мети їхньої діяльності.
Відповідно до Статуту Концерн «ІНФОРМАЦІЯ_2» (далі - Концерн) є державним громадським об`єднанням, заснованим на державній власності у формі концерну. Концерн є юридичною особою відповідно до законодавства України з дня його державної реєстрації.
Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою Концерну, яке є юридичною особою публічного права, є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Наказом Міністерства оборони України від 20.08.2025 № 558 «Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 03.06.2025 № 360» головою комісії з реорганізації Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» призначено заступника генерального директора Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_2 .
Абзацом першим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г'" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі -Національне агентство) від 23.07.2021 № 448/21 «Про затвердження Порядку Формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру.
Відповідно до розділу II вказаного порядку суб`єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність
документа).
Пунктом 2 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - протягом 30 днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.
Відповідно до Роз`яснення Національного агентства щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.
Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Отже, ОСОБА_1 , 20.08.2025 припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі, не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного Кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Він може визначатися рокам, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Тобто упродовж періоду часу з 00:00 годин 21.08.2025 по 23:59 годин 19.09.2025 ОСОБА_1 був зобов?язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.
Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), лише 15.10.2025 о 15:32, а отже не своєчасно.
За частиною першою статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У своїх поясненнях ОСОБА_3 повідомив, що 28 липня 2025 року ним було подано заяву про звільнення з посади радника Генерального директора Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» за власним бажанням та виведення його зі складу Комісії з реорганізації (перетворення) Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» з 12 серпня 2025 року (згідно зі ст. 38 КЗпП України). Заява була прийнята та зареєстрована 28.07.2025 за вх. № 01/692. Однак його не було звільнено, не видано наказ про звільнення, а також не видано трудову книжку та не здійснено остаточний розрахунок у день звільнення - 12 серпня 2025 року, незважаючи на те, що він перебував на робочому місці в офісі за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 35. 20 серпня 2025 року ним було направлено вимогу про видачу трудової книжки та здійснення розрахунку у зв`язку зі звільненням. 22 серпня 2025 року ним було направлено повторну вимогу аналогічного змісту. Проте його законні вимоги виконано не було. З того часу зв`язок із Концерном чи його працівниками він не підтримував. У жовтні 2025 року йому зателефонували з відділу кадрів Концерну та повідомили про звільнення, а також про можливість отримання трудової книжки та обов?язок подання декларації НАЗК у зв`язку із припиненням виконання функцій держави.
Разом з тим встановлено, що Концерн «ІНФОРМАЦІЯ_2» Міністерства оборони України листом від 21.08.2025 № 02/759 повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідно до наказу Концерну (по особовому складу) від 21.08.2025 № 150-а його звільнено із займаної посади за власним бажанням. У зазначеному листі також містилось прохання прибути до Концерну для оформлення та отримання трудової книжки. Згідно з відомостями Укрпошти, ОСОБА_1 особисто отримав цей лист 25.08.2025.
Крім того встановлено, що у відповіді на його вимогу від 18.08.2025 Концерн листом від 29.08.2025 № 02/778 повідомив, що 21.08.2025 його було поінформовано про звільнення за власним бажанням відповідно до ст. 38 К3пП України та необхідність прибути для отримання трудової книжки, а також направлено копію наказу від 21.08.2025 № 150-а «Про звільнення ОСОБА_1 ».
У листі також зазначено, що звільнення 21.08.2025 було обумовлено тим, що станом на 12.08.2025 ОСОБА_3 перебував на посаді голови комісії з реорганізації Концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» та, відповідно до власного наказу від 17.06.2025 № 40 «Про перехід функціональних обов`язків управління Концерном в умовах реорганізації», здійснював управління справами юридичної особи та представництво Концерну. Таким чином, на той момент була відсутня інша посадова особа, уповноважена приймати рішення про його звільнення.
Також зазначено, що з 13 по 21 серпня 2025 року ОСОБА_1 не з`являвся на роботі, не виконував обов?язки голови комісії, не відповідав на телефонні дзвінки, про що складено відповідні акти.
Після призначення Міністром оборони України нового голови комісії з реорганізації та надходження відповідного наказу до Концерну, 21.08.2025
ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України.
Також його було повідомлено про обов?язок подання декларації особи, яка припиняє виконання функцій держави, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», у встановлені строки.
Твердження ОСОБА_1 про його необізнаність щодо звільнення спростовується сукупністю встановлених доказів. Зокрема, його повідомлено про звільнення листом від 21.08.2025, який він особисто отримав 25.08.2025, що підтверджує факт доведення до нього відповідної інформації. Крім того, у подальшому листі від 29.08.2025 йому повторно роз?яснено обставини звільнення, надано копію відповідного наказу та повідомлено про призначення нового голови комісії. Водночас саме ОСОБА_1 ініціював своє звільнення та вихід зі складу комісії, що виключає можливість його необізнаності про припинення повноважень. За таких умов його доводи є необґрунтованими та спрямовані на уникнення відповідальності. 
Обставини, на які посилається ОСОБА_1 (неотримання трудової книжки, відсутність остаточного розрахунку), не впливають на обов?язок подання декларації, оскільки такий обов?язок виникає з моменту припинення виконання Функцій держави, а не з моменту завершення кадрових чи бухгалтерських процедур.
Будь-яких об?єктивних перешкод для своєчасного подання декларації (технічні збої Реєстру, тривала хвороба, обставини непереборної сили тощо) не встановлено.
Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру, які вчиняв ОСОБА_1 встановлено, що останній, у період часу з 21.08.2025 по 16.10.2025 уперше здійснив вхід до Реєстру лише 06.10.2025. Дії спрямовані на заповнення/перегляд розділів декларації -8b63 f575-6f68-4f98-a591-8486c9df62b7, розпочав вчиняти лише 15.10.2025, а отже несвоєчасно.
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи суб?єктом декларування, 20.08.2025 припинивши діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 15.10.2025 о 15:32 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.
За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, суд доходить до висновку, що поважні причини, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи (при звільнені), відповідно до пояснень відсутні, а від так вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена повністю.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, вчинення адміністративного правопорушення вперше, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що згідно зі ст. 34 КУпАП України, пом`якшує відповідальність правопорушника, судом не встановлено. 
Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню винуватості ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 , слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. 
На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.172-6, 221, 275- 280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Строк пред`явлення до виконання три місяці.
Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений  ОСОБА_1  не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до ОСОБА_1  може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Повний текст постанови був складений та проголошений 13.05.2026 о 14 год. 00 хв.

Суддя        В. М. Ковальова