Справа № 635/14225/24 
Провадження № 2/635/467/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
02 липня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Лук`яненко С.А.,
секретар судового засідання Пальчук Е.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути на її користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 881540870 від 13.02.2022 року у розмірі 17884,17 гривень, а також витрати по сплаті судового збору – 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу – 6000,00 грн.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 13.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №881540870 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.2.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 15300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 
13.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 13500,00 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
23.02.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 23/0224-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників
07.11.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу № 0711/24/Е, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8815440870 від 13.02.2022 року. 
В свою чергу, відповідач належним чином умови договору не виконувала, внаслідок чого має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» в сумі 17884,17 гривень, з яких: 15300,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 2584,17 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.12.2024 року відкрито провадження по даній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.12.2025 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Так, у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (ЄДРПОУ: 14360570, місце реєстрації: 01001, м. Київ, вул. ГРУШЕВСЬКОГО, буд. 1Д), наступні письмові докази: чи належить банківська картка з прихованим номер № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; чи була успішною транзакція здійснена 13.02.2022 року на банківську картку № НОМЕР_2 в сумі 15300,00 грн.; чи були зараховані кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської картки № НОМЕР_2 ; чи проводилась верифікація особи власника банківської картки № НОМЕР_2 .
29.04.2026 року витребувані доказів надійшли на адресу суду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. На адресу суду відповідач ОСОБА_1 надала пояснення по справі, в яких зазначила, що вона мешкала з хлопцем, який 15 та 18 лютого 2022 року оформив заявку на отримання кредитних коштів на її ім`я, без її відома та відподної на то згоди. Після цього відповідач звернулась до відділу поліції та написала заяву, що її співмешканець шахрайським шляхом оформив кредит на неї через фінансову установу без її згоди. Також надала лист від Відділу поліції №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 10.06.2022 року, з якого вбачається, що відомості за заявою було внесено до ЄРДР за №12022226190000207 від 06.06.2022 року. В зв`язку з вище вказаними обставинами просить суд відмовити в задоволенні даного позову.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
13.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 881540870 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідач ОСОБА_1 підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4GQ47. Зокрема, відповідач увів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.
Відповідно до пункту 14.2. кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису, Позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
За правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» - такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Одночасно з підписанням договору, товариство відправило на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту.
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору слідує, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Відповідно до пункту 2 договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 15300,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». 
Сума Кредитного ліміту, вказана в пункті 2.1. договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно можу бути у розпорядженні позичальника.
Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 15300,00 гривень одразу після укладення договору. Другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (нецільовий кредит).
Сторони погодили, що встановлений в пункті 3.1. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Для здійснення першої пролонгації за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані проценти за перші 30 днів дисконтного періоду у розмірі 1744,20 гривень. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет.
Зокрема, згідно з пунктом 8.1. договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника договором не передбачено.
Відповідно до пункту 8.3. договору, за умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах п.8.5 договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дистконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50% річних, що на день укладання договору становить 2,10% на день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним.
Відповідно до пункту 8.4. договору, зобов`язаання по сплаті прцоентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 % річних, що на день укладання договору становить 2,98% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Згідно п.8.5.2 договору, якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого Кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду (з урахуванням всіх Пролонгацій), то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом за період від дати видачі Кредиту до 15.03.2022 р. (включно) будуть визначається на умовах п. 8.5.1. Договору за Дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 15.03.2022 р. за ставкою 686,88 (шістсот вісімдесят шість цілих вісімдесят вісім сотих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,88 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі – Індивідуальна процента ставка). У разі здійснення Починальником двох та більше Пролонгацій Кредитодавець може зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації. 
Підписанням договору позичальник зобов`язалась здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені договором; у випадку неповної та/або невчасної сплати кредиту та процентів за користування ним, сплатити також неустойку та інші нарахування, передбачені умовами цього договору; вчасно повідомляти про зміну своїх даних; виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором; щоденно заходити до особистого кабінету з метою ознайомлення із станом поточної заборгованості (за наявності) чи іншою інформацією, яка стосується цього договору.
На виконання умов вказаного кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 13.02.2022 року перерахувало на картковий рахунок відповідача №4149-60XX-XXXX-1091 грошові кошти в розмірі 15300,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка допомога» № fda8e150-55d5-48f5-ab3d-6eafcdb92b47 від 13.02.2022 року.
При цьому, картковий рахунок 4149-60XX-XXXX-1091 було зазначено у заявці на отримання грошових коштів у кредит від 13.02.2022 року, яка заповнена та підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором.
В той же час, з листа АТ КБ «Приват Банк», який надійшов на виконння ухвали суду від 12.12.2025 року вбачається наступне. На ім`я ОСОБА_1 в банку емвтовано картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ). Клієнт ОСОБА_1 вермфікована шляхом підписання анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 16.08.2022 року. Разом з тим повідомлено, що по рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) 13.02.2022 року здійснено зарахування коштів в сумі 15300,00 грн, із вказаним призначенням платежу «Viplata zaima Moneyveo».
Згідно із розрахунком заборгованості виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 має заборгованість за за кредитним договором № 881540870 від 13.02.2022 станом на 14.11.2024 (включно) в сумі 17884,17грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15300,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 2584,17 гривень. 
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.
28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.
31 грудня 2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2019 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2019 та № 28/1118-01.
31 грудня 2021 року сторони договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31 грудня 2022 року сторони договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31 грудня 2023 року сторони договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
Отже, договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу, а саме 28 листопада 2018 року - 31 грудня 2024 року.
Пунктом 2.1. розділу 2 (предмет договору) договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до пункту 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.2. договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.
Згідно з пунктом 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Тобто, реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №881540870 від 13.02.2022 року.
Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/02274-01.
Відповідно до п.5.3.3 договору факторингу № 23/02274-01 від 23.02.2024 року визначено, що фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.
Реєстр прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року підписаний сторонами договору факторингу, що підтверджує укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до фактора «ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».
Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року до договору факторингу № 23/02274-01 від 23.02.2024 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до боржника ОСОБА_1 , за кредитним договором №881540870 від 13.02.2022 року в сумі 17884,17 грн.
07.11.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЕЙС» уклали договір факторингу № 0711/24/Е.
Згідно з реєстром боржників від 07.11.2024 року від ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , за кредитним договором №881540870 від 13.02.2022 року в сумі 17884,17 грн.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, за факторинговими договорами право вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс».
В силу вимог частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом частини 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 611 ЦК України уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
частини 1 статті 1048 та частина 1 статті 1054 ЦК України передбачають, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс», надало виписку з особового рахунку за кредитним договором №881540870 від 13.02.2022, зі змісту якої слідує, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» складає 17884,17 гривень. з яких: 15300,00 – заборгованість по кредиту, 2584,17 грн. – заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом.
Отже, позивачем доведено суму заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором у загальному розмірі 17884,17 гривень, з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру базової відсоткової ставки за кожен день прострочення та періоду кредитування.
Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасила, матеріали справи не містять, а відповідачем відповідних доказів не надано.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини 1 статті76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим, надані до суду відповідачем заперечення щодо заявлених позовних вимог суд не бере до уваги при винесенні рішеня в зв`язку з наступним. По-перше, як зазначено в письмових поясненнях ОСОБА_1 її співмешканець здійснив оформлення кредитних договорів на її ім`я 15 та 18 лютого, в той час, як предметом даного позову є кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем 13 лютого 2022 року. Крім того, судом було зроблено запит до Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області з метою встановлення відомостей щодо результатів проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12022226190000207 від 06.06.2022 року за ч.1 ст.190 КК України. 19 травня 2026 року на адресу суду від заступника начальника сектору дізнання Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області Антонова М. надійшов лист, з якого вбачається, що за вищевказаним номерои кримінального провадження прийнято рішення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (закриття кримінального провадження в зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення).
Отже, факт вчинення шахрайських дій щодо отримання кредитних коштів від імені відповідача поза її волею та обізнаністю жодним чином не доведені. 
Відповідач ОСОБА_1 не надала жодних доказів, що кредитні кошти за договором №884510870 від 13.02.2022 року були отримані не нею, а іншою особою, недійсним даний кредитний договір не визнавався.
Таким чином, відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, на даний час заборгованість у розмірі 17884,17 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15300,00 гривень а простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом 2584,17 гривень.
З урахуванням викладеного, суд висновує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача за кредитними договорами заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами №884510870 від 13.02.2022 року у загальному розмірі 17884,17 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд виснував про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Разом з тим, у відповідності до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 08/11/24-01 вiд 08.11.2024 р., актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №08/11/24-01 вiд 08.11.2024 року, копією довіреності про надання правничої допомоги, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Тараненка А.І.
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Allia№ce Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.
Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.
На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.
Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 гривень.
Заявлені витрати на правову допомогу у даній справі на користь адвоката в сумі 6000,00 грн. є неспіврозмірними до ціни позову та складністю справи, враховуючи, що її розгляд відбувся у порядку спрощеного позовного провадження, отже в заявленій сумі не підлягають відшкодуванню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» суму заборгованості у розмірі 17884 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 17 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: місто Київ, Харківське шосе, будинок № 19, офіс № 2005.
Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.А. Лук`яненко