Справа №949/928/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

11 червня 2026 року        м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши об`єднані матеріали справи, що надійшли від відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2026 року о 03 год. 24 хв. по вул. Центральна, 176, в с. Орв`яниця Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була завчасно подана за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України.
Окрім того, 17 травня 2026 року о 03 год. 24 хв. по вул. Центральна, 176, в с. Орв`яниця Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 червня 2026 року адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП були об`єднані в одне провадження, якому присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №949/929/26.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 12), про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення не подав.
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд звертає увагу на те, що частиною другою статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП. 
З огляду на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення та повідомлявся у передбачений законом спосіб про час і місце розгляду справи, проте не вжив заходів для явки до суду, письмових заперечень проти протоколів не подавав, а тому, враховуючи, що за вказаними статтями не передбачено обов`язкової участі особи під час розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. 
Дослідивши повно й об`єктивно обставини адміністративних правопорушень та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, а його вину доведено повністю, що підтверджується письмовими доказами, які не були спростовані під час судового розгляду, зокрема:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №668067 від 17 травня 2026 року, який складений уповноваженою службовою особою у межах наданих повноважень та містить необхідні відомості щодо невиконання ОСОБА_1 вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу (а.с. 2); 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №668073 від 17 травня 2026 року, який складений уповноваженою службовою особою у межах наданих повноважень та містить необхідні відомості щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2); 
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17 травня 2026 року, яким зафіксовано наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 6); 
-направленням на медичний огляд водія транспортного засобу до КНП «Дубровицька МЛ» від 17 травня 2026 року, яким підтверджується вжиття працівниками поліції передбачених законом заходів щодо направлення водія на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а також відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду (а.с. 7); 
-зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №668073 від 17 травня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом марки «ВАЗ 2106» з державним номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 9); 
-довідкою Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП, з якої вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, права керування транспортними засобами не позбавлений, протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався (а.с. 8); 
-відеозаписами, долученими працівниками поліції до матеріалів справи, з яких убачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, невиконання ним вимоги працівників поліції про зупинку, його подальше затримання шляхом переслідування, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та відмова від проходження такого огляду. 
Отже, в матеріалах справи належним чином зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, починаючи від моменту виявлення факту керування ним транспортним засобом до моменту складення адміністративних матеріалів.
Оцінюючи надані у справі докази відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, суд встановив, що вони у сукупності є взаємоузгодженими, послідовними та належними доказами, які підтверджують обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, та доводять наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.
Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Відповідно до ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій на вимогу поліцейського зобов`язаний пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника та ступінь його вини.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.
Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Беручи до уваги те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, з числа вчинених ОСОБА_1 є більш серйозним, стягнення підлягає накладенню саме в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Як вбачається з довідки, що міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а щодо інших осіб — накладення штрафу в такому ж розмірі.
Тобто, для водіїв адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, є безальтернативним. При цьому, суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.
Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.
Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.
Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що ці правопорушення відповідають критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. 
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення має кримінально-правовий характер у розумінні практики ЄСПЛ. У зв`язку із цим, при розгляді даної справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.
У зв`язку з наведеним, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймає до уваги висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у постанові від 04 вересня 2023 року по справі №702/301/20 згідно з яким, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Крім того, в даній постанові зазначено, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
За таких підстав, з огляду на те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке характеризується підвищеною суспільною небезпекою та є одним із найбільш небезпечних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, пов`язаних із керуванням джерелом підвищеної небезпеки, підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності чи закриття провадження у справі судом не встановлено. З урахуванням того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини, суд приходить до висновку, що призначення адміністративного стягнення на підставі ст.36 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами є необхідним і достатнім, оскільки саме такий вид стягнення відповідає цілям адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 122-2, 130, 245, 251, 252, 268, 283, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього:
-за ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 грн (сто п`ятдесят три гривні); 
-за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
На підставі ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосувати відносно ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для оплати штрафу:
-отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300) 
-код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38012494 
-банк отримувача: Казначейство України ЕАП 
-рахунок отримувача: UA218999980313020149000017001 
-код класифікації доходів бюджету: 21081300. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Реквізити для оплати судового збору:
-отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; 
-код за ЄДРПОУ: 37993783; 
-банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); 
-код банку отримувача: 899998; 
-рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; 
-код класифікації доходів бюджету: 22030106. 
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови — не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень).

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області        Оборонова І.В.