Справа №:755/14662/25
Провадження №: 2/755/2145/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2026 р.    м.Київ 
Дніпровський районний суд міста Києва у складі: 
головуючого судді Коваленко І.В., 
за участі секретаря судових засідань Грищенко С.В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Хіцька К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої затопленням квартири, - 
в с т а н о в и в :
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої затопленням квартири.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В., зареєстрованому в реєстрі за №652. Квартира АДРЕСА_1 знаходиться на 2-му поверсі 5-ох поверхового будинку. 10.06.2024 року відбулось залиття квартири № 109 з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . 04.07.2024 року комісією ЖЕД-408 було складено АКТ обстеження квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , щодо залиття з вище розташованої квартири №112 . Під час комісійного обстеження квартири АДРЕСА_5 , працівниками ЖЕД-408 було виявлено сухі сліди залитгя у: ванній на стелі - 0,5 м.кв. (водоемульсійне фарбування); кухня на стелі - 1,5 м.кв. (водоемульсійне фарбування) на стіні - 2,0 м.кв. Встановити причину залиття немає можливості, так як мешканка квартири №112 при неодноразовому відвідувані для обстеження інженерних мереж та вручення припису двері не відкриває. Станом на 04.07.2024 р. припис залишено в дверях, про що і складено акт. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна відсутня інформація про власників квартири АДРЕСА_3 . 15.05.2025 року адвокатом Слюсаренко Дмитром Аркадійовичем, що діє в інтересах ОСОБА_1 було надіслано адвокатський запит до КП Київської міської ради «Київське міське Бюро технічної інвентаризації», в якому він просив надати інформацію за останніми відомостями, які знаходяться у Київському міському Бюро технічної інвентаризації за ким було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 , вказавши ГІІБ власника(ів) та число, місяць, рік народження. Згідно відповіді на адвокатський запит №062/14-5399 від 30.05.2025, зазначено, що за даними реєстрових книг КП Київської міської ради «Київське міське Бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_6 на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_2 . В Бюро відсутні відомості щодо дати народження власника квартири АДРЕСА_3 . Згідно інформації, яка міститься в інформаційно-аналітичній системі управління житловим фондом, зазначена обслуговуюча організація за адресою: АДРЕСА_1 - КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА». Для оцінки розміру матеріальних збитків завданого з вини відповідачів внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , позивач звернулася до суб`єкта оціночної діяльності ФОН « ОСОБА_3 ». Так згідно ВИСНОВКУ ПРО ВАРТІСТЬ МАЙНА від 24 березня 2025 року, розмір матеріального збитку становить 30 482,00 грн. (тридцять тисяч чотириста вісімдесят дві грн. 00 коп.) з урахуванням ПДВ. Таким чином загальна вартість матеріальної та моральної шкоди, яка завдана позивачу: ОСОБА_1 становить: 30 482 гривень (розмір матеріального збитку) та 25000 гривень - розмір моральної шкоди. Крім матеріальної шкоди, позивачу також було завдано і моральну шкоду. Позивач оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 25000 гривень. У зв`язку із затопленням квартири та пошкодження майна позивач пережила сильний стрес, що негативно вплинуло на її здоров`я та самопочуття, вона була змушена викликати працівників ЖЕД-408 для оформлення необхідної документації, що підтверджує факт затоплення квартири. Крім того позивач відноситься до найбільш незахищених верств населення в Україні, оскільки є пенсіонеркою. Також позивач змушена витрачати кошти для проведення оцінки розміру матеріальних збитків завданого з вини відповідачів. Відповідачі добровільно не відшкодовували заподіяну шкоду, а тому позивач змушена самостійно вживати заходи по відновленню порушеного права, що викликало психоемоційне напруження, хвилювання та переживання. Сам факт залиття квартири позивача безумовно призводить до очевидних, об`єктивних та зрозумілих стресових ситуацій, обумовлених природними переживаннями щодо збереження свого майна та забезпеченням усунення причин негативного впливу на нього у майбутньому.
05.08.2025, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, позовна заява передана в провадження судді Яровенко Н.О.
07.08.2025 ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Яровенко Н.О. відкрито провадження у цій цивільній справі, за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки.
За змістом положень ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. 
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 
02.09.2025 року (вх.№51568) з дотриманням вимог статей 127, 174, 178 ЦПК України, до суду представник відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» - Куровська М.В. подала відзив на позов, з доказами направлення відзиву іншим учасникам справи. За змістом відзиву представник відповідачів висловила свою позицію щодо предмету та підстав позову, просила відмовити у задоволенні позову стосовно стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої затопленням квартири заявлених до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в повному обсязі та відмовити в задоволені вимоги ОСОБА_1 пред`явленої до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» щодо стягнення судових витрат в повному обсязі. За змістом відзиву представник відповідача зазначила, що відповідач-2 позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного. Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 р. № 61 за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» закріплені на праві господарського відання об`єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданих до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Пунктом 4 розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 р. № 61 комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» забезпечує належне утримання та експлуатаційне обслуговування житлового і нежитлового фонду та елементів зовнішнього благоустрою. Житловий будинок, розташований по   АДРЕСА_1 , закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». З позовної заяви вбачається, що 10.06.2024 року відбулось залиття квартири №109 з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за yчастю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Працівниками ЖЕД 408 було здійснено обстеження квартири АДРЕСА_1 , 20.06.2024 року, та складено відповідний акт. При обстеженні було встановлено, що в приміщенні даної квартири виявлено сліди залиття з вище розташованої квартири. Встановити причину залиття виявилось неможливим, так як мешканці квартири №112 не дають доступу до квартири. Працівниками ЖЕД 408 в дверях квартири АДРЕСА_3 було залишено припис з вимогою надати доступ до квартири для встановлення причини підтоплення квартири №109 . Мешканці квартир АДРЕСА_3 не відреагували вимоги припису, доступ до квартири не надали, а отже перевірити комунікації які знаходяться в середині квартири неможливо. Працівник ЖЕД 408 неодноразово (20.06.2024, 10.07.2024) залишали приписи мешканцям квартири АДРЕСА_3 з вимогою надати доступ в квартиру, проте з їх сторони не було належної реакції, доступ до квартири не був наданий. Відповідач-1 на неодноразові звернення щодо надання доступу до квартири для встановлення причин протікання, такого доступу не дав. Ніяким чином не сприяв усунення проблеми, а навпаки ігнорував приписи ЖЕД. В позовній заяві та доданих до неї матеріалах не міститься інформації шодо порушень, які були здійснені комунальним підприємством, не вказано якою дією або бездіяльністю була завдана шкода. При цьому комунальним підприємством вживалися всі можливі заходи для встановлення причин залиття. В свою чергу відповідач-1 всіляко перешкоджала доступу фахівців підприємства до мереж у своєї квартири, що було неодноразово зафіксовано у актах. Враховуючи вищезазначене, позивачем не доведено факту невиконання обов`язків з боку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Навпаки, із долучених до позовної заяви доказів вбачається, що неодноразово направлялись працівники ЖЕД-408 для обстеження та ліквідації можливих причин затоплення, неодноразово залишалися приписи власниці квартири № 112 про надання доступу, проте остання (Відповідач 1) не реагувала. З урахуванням наведеного, відсутні будь-які підстави покладення на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» відповідальності за залиття квартири позивача, оскільки відповідач-2 свої обов`язки виконував належним чином. Щодо стягнення моральної шкоди, вимоги відповідачем-2 не визнаються, просять відмовити в їх задоволенні з огляду на наступне. Позивач просить визнати, що їй було завдано моральної шкоди та стягнути з відповідача-2 солідарно моральну шкоду у сумі 25 000 грн. Разом з тим, позивачем в обґрунтування факту та ступеню моральних страждань не надано жодних належних та допустимих доказів, як то звернення за фаховою допомогою до психолога, або висновок судово-психологічної експертизи. Разом з тим, позивач не надала доказів наявності прямого зв`язку між діями чи бездіяльністю відповідача-2, та моральною шкодою, оскільки не було доведено факт залиття з вини відповідача-2. Чинним законодавством України не передбачена презумпція наявності моральної шкоди. Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами наявності вини відповідача-2 в заподіянні матеріальної та моральної шкоди спричиненої затопленням квартири.
06.10.2025 року судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2 відкладено.
12.11.2025 року в судовому засіданні за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 оголошено перерву.
Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва №180 від 22.01.26, відповідно до п.п. 2.3.44, 2.3.46 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду вказано здійснити повторний автоматичний розподіл вказаної справи.
29.01.2026, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026, цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої затопленням квартири, передана в провадження судді Коваленко І.В.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В. від 30.01.2026 року прийнято цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої затопленням квартири - до свого провадження. Розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
25.03.2026 року в судовому засіданні за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 оголошено перерву.
08.04.2026 року в судовому засіданні за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 оголошено перерву.
13.05.2026 року в судовому засіданні за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 оголошено перерву.
В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження суду з копією позовної заяви з додатками на адресу місця реєстрації відповідача, конверт зі вказаними документами, що направлявся їй повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Про причини неявки суду не повідомила, правом подання відзиву на позов та докази на спростування заявлених вимог не скористалась.
Представник відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 па підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В., зареєстрованому в реєстрі за №652. 
10.06.2024 року відбулось залиття квартири № 109 з вище розташованої квартири №112 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Актом обстеження квартири №109 від 20.06.2024 року, складеним комісією житлово-експлуатаційної дільниці №408 (ЖЕД-408) Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва, з якого вбачається, що комісією зафіксовано сухі сліди залиття у квартирі позивача, а саме: у ванній кімнаті на стелі (балка) - водоемульсійне пофарбування площею 0,5 кв.м; на кухні на стелі - водоемульсійне пофарбування площею 1,5 кв.м, та на стіні кухні - площею 2,0 кв.м. Згідно з висновком комісії, встановити причину залиття не виявилось можливим через те, що мешканка вище розташованої квартири №112 не відчинила двері для обстеження інженерних мереж, у зв`язку з чим у дверях було залишено відповідний припис ЖЕД.
Актом обстеження квартири №109 від 04.07.2024 року, складеним комісією ЖЕД-408 у складі головного інженера Бологана О.П., інженера Коваленко Л.І. та майстра Шамаєвої І.В. , яким було підтверджено наявність вищевказаних ушкоджень (стеля у ванні - 0,5 кв.м, стеля на кухні - 1,5 кв.м, стіна на кухні - 2,0 кв.м). Комісія констатувала, що мешканка квартири №112 повторно не забезпечила доступ до свого житлового приміщення, ігноруючи залишені приписи, що унеможливило безпосередній огляд у її квартирі.
Згідно витягу з Інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом м. Києва (станом на 2018/2025 рр.), який підтверджує, що обслуговуючою та балансоутримувальною організацією будинку АДРЕСА_1 є Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва - ЖЕД-408.
У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна відсутня інформація про власників квартири АДРЕСА_3 . 
Згідно з листом Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №062/14-5399 від 30.05.2025 року, виданим на запит адвоката Слюсаренка Д.А., право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2 . В Бюро відсутні відомості щодо дати народження власника квартири АДРЕСА_3 .
Позивачем поданий Звіт про оцінку розміру матеріального збитку (шкоди), завданого квартирі АДРЕСА_1 , виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_3 » (сертифікат НОМЕР_3 від 27.03.2023 р.).
Відповідно до Висновку про вартість майна від 24 березня 2025 року (дата оцінки - 11.03.2025 р.), складеного за результатами застосування витратного підходу та програмного комплексу АВК-5, ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт з усунення наслідків залиття квартири №109 становить: без урахування фізичного зносу - 30 706 грн; з урахуванням фізичного зносу матеріальних елементів - 30 482 грн.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 р. у справі №761/12945/19.
Відповідно до статті 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.
Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; дотримання вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.
Системний аналіз зазначених положень законодавства у взаємозв`язку із положеннями статті 1166 ЦК України дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані, своєчасно усувати недоліки у його роботі, а також самовільно не втручатися у внутрішньобудинкову систему водопостачання або водовідведення. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Між тим, сторона відповідача не спростувала належними та допустимими доказами вину у залитті квартири позивача. Факт залиття квартири позивача підтверджується належним доказом - актами про залиття від 20.06.2024 р. та 04.07.2024 р.
Згідно Звіту про оцінку розміру матеріального збитку (шкоди), завданого квартирі АДРЕСА_1 , виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_3 » (сертифікат НОМЕР_3 від 27.03.2023 р.). розмір матеріального збитку, з урахуванням фізичного зносу матеріальних елементів, становить 30 482 грн.
Суд приймає даний звіт як належний, допустимий та достовірний доказ, оскільки оцінку проведено сертифікованим спеціалістом відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав». Розрахунок є деталізованим, обґрунтованим і повністю корелює з обсягом ушкоджень, зазначених в актах обстеження ЖЕД-408.
Сторона відповідача не спростувала розмір збитків, внаслідок залиття квартири, клопотань про призначення експертизи не заявляла.
Між тим, приписами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно до ст. 322 ЦК України.
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст.360 ЦК України).
Згідно з листом Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №062/14-5399 від 30.05.2025 року, виданим на запит адвоката Слюсаренка Д.А., право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2 .
Таким чином, є підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття грошові кошти збитків в розмірі - 30 482,00 грн.
Щодо вимог позивача, пред`явлених до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», суд зазначає наступне.
За змістом ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.
Пунктом 3 розділу І «Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 219 від 15.08.2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.09.2018 року за № 1074/32526, визначено, що: точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - це трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи); точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи).
Згідно з п. 5, п. 7 цього Порядку та ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», утримання, ремонт та своєчасна заміна внутрішньоквартирних мереж, приладів і обладнання в межах приміщення від точки приєднання здійснюється його власником.
Як встановлено судом з актів обстеження ЖЕД-408 від 20.06.2024 р. та від 04.07.2024 р., залиття квартири № 109 відбулося з вище розташованої квартири № 112 , власником якої є ОСОБА_2 . При цьому працівники обслуговуючої організації вживали всіх залежних від них заходів для ліквідації аварійної ситуації та встановлення причин протікання: неодноразово відвідували квартиру № 112 , залишали у дверях офіційні приписи з вимогою надати доступ до інженерних мереж. Проте відповідач ОСОБА_2 вимоги ігнорувала, доступу до квартири фахівцям ЖЕД-408 не надала.
Будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок пошкодження саме внутрішньобудинкових (загальнобудинкових) мереж, які перебувають на балансі чи в обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», або через протиправну бездіяльність цього підприємства, матеріали справи не містять і позивачем суду не надано.
Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Верховного суду від 03.10.2018 року у справі № 668/7511/15-ц, шкода, завдана залиттям квартири, повинна бути відшкодована особою, у власності якої перебуває квартира та елемент системи водопостачання, який став причиною такого затоплення.
Оскільки обов`язок щодо належного утримання мереж у квартирі № 112 та забезпечення схоронності житла покладено на її власника - ОСОБА_2 , яка всупереч ст. 1166 ЦК України не спростувала презумпцію своєї вини, суд доходить висновку про відсутність підстав для притягнення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до вказаного відповідача слід відмовити.
Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови).
У даному випадку вина відповідача у залитті квартири не спростована. Позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями з боку відповідача, які це спричинили. Безумовно, внаслідок залиття квартири, позивачу було завдано душевних страждань та переживань.
Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»).
Суд, враховуючи обставини справи, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає, що достатнім для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, є стягнення 5 000,00 грн.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 30 482,00 грн, моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. 
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею в зв`язку з розглядом справи, а саме по сплаті судового збору, в розмірі, пропорційному до задоволених вимог.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 22, 23, 386, 1166 ЦК України, ст.ст 12, 76, 77, 78, 79, 81, 89, 265 , 268, 273, 352, 354-355, п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої затопленням квартири - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 30 482,00 грн (тридцять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 00 коп).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 774,56 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи: 
Позивач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_10 
Відповідач -  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_11 .
Відповідач - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», код ЄДРПОУ: 39606435, вул. Пантелеймона Куліша, 9-Г, м.Київ
Повний текст рішення суду складений 09.06.2026 року. 
Суддя:     І.В.Коваленко