СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченка, 41а, селище Семенівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 38200
тел. (05341) 9 17 39,e-mail: inbox@sm.pl.court.gov.ua, web: https://sm.pl.court.gov.ua
ідентифікаційний код 02886143 

Справа №547/756/25
Провадження №2-др/547/9/26

ДОДАТКОВЕ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді В.Ф.Харченка,
за участі секретаря судового засідання О.Л.Дороженко,
учасниці справи – Л.Г.Дуденченко,
розглянувши у залі судових засідань № 1, питання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесло Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс", у цивільній справі за 
первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженої відповідальністю "Авентус Україна", про визнання кредитного договору недійсним,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 14.05.2026 ухвалено, зокрема: первісний позов задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованість за кредитним договором № 8040386 від 30.06.2024 у загальній сумі 30940,00 грн, відмовивши у стягненні більшої суми 46200,00 грн; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ "Факторинг Партнерс" про визнання недійсним кредитного договору № 8040386 від 30.06.2024 – відмовити повністю; призначено 02.06.2026 о 14:45 год. судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, які понесло ТОВ "Факторинг Партнерс"; визначено строк для подання ТОВ "Факторинг Партнерс" доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу 5 днів після дня складення повного рішення суду.
ТОВ "Факторинг Партнерс" просить стягнути з ОСОБА_1 25500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу із яких 16000,00 грн понесені і очікувані витрати з первісної позовної заяви, а збільшена до 25500,00 грн сума витрат обумовлена необхідністю надання і отримання правничої допомоги також і за зустрічним позовом.
ТОВ "Факторинг Партнерс" заявою від 01.06.2026 просить розглянути справу за відсутності свого представника.
У судове засідання 02.06.2026 учасники справи і їх представники не з`явилися, про яке повідомлені належним чином, окрім як ОСОБА_1 .
За таких обставин неприбуття вказаних осіб у судове засідання, відповідно до ч. 4 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
02.06.2026 у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала проти стягнення з неї витрат на правничу допомогу. Наголосила, що тривалий час має низку захворювань, нещодавно отримала перелом, її доходом є лише пенсія 3725,00 грн. Кредит брала задля лікування своєї матері і сина. Її позицію у справі формував адвокат М.М.Басай і вона дослухалася до неї. Повертати кошти не може.
02.06.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення до 04.06.2026 о 09:00 год.
Вивчивши матеріли справи і надані судові дані і докази, вислухавши ОСОБА_2 , суд встановив таке.
ТОВ "Факторинг Партнерс" надало докази понесення витрат на правничу допомогу, яка надана Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" у загальній сумі 25500,00 грн, зокрема свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката В.В.Морозової, довіреність від 06.01.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката К.С.Васюта, довіреність від 04.04.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката А.В.Колосова, довіреність від 12.01.2026, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Д.В.Синиченко, довіреність від 12.01.2026, договір про надання правової допомоги від 02.07.2024, заявки до договору, акт про надання юридичної допомоги від 20.05.2026 на загальну суму 25500,00 грн.
Адвокат В.В.Морозова долучилася до участі у справі 30.10.2025, адвокат К.С.Васюта –14.01.2026, адвокат А.В.Колосов – 27.02.2026, адвокат Д.В.Синиченко – 12.03.2026. Лише останні двоє брали участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції. 
Позовну заяву, відзив на зустрічний позов, письмові пояснення від імені сторони ТОВ "Факторинг Партнерс" складено і подано його керівником Я.Я.Сердійчук, а не будь-ким із вказаних адвокатів.
ОСОБА_1 29.05.2026 надала до суду фотокопії довідки про її доходи, довідки МСЕК, консультаційного висновку спеціаліста, епікризу, заключення ЛКК, висновку про наявність порушення функцій організму, довідки про отримання допомоги, виписки з медичної карти стаціонарного хворого, свідоцтва про розірвання шлюбу, посвідчення учасника бойових дій, свідоцтва про смерть. 
Доказів надіслання цих документів на адресу ТОВ "Факторинг Партнерс" до суду не надано.
Згідно із ч. 1 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. 
Аналогічне правило роз`яснено судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 28.07.2025 і в ухвалі суду від 22.12.2025 про прийняття до провадження суду зустрічної позовної заяви.
Відтак, з огляду на імперативні приписи ч. 9 ст. 83 ЦПК, які є процесуальною санкцією, суд не бере до уваги фотокопії документів, які додано до заяви ОСОБА_1 від 29.05.2026.
Водночас суд зважає на те, що низка цих документів вже була надана під час розгляду справи по суті та їх зміст відображено у рішенні суду від 14.05.2026.
Представник ОСОБА_1 – адвокат М.М.Басай під час розгляду справи по суті наголошував на неспівмірності витрат на правничу допомогу 16000,00 грн ціні позову, складності справи, фінансовому стану сторін, обсягом наданих адвокатом послуг, типовістю справи для колекторської компанії, тощо.
Відповідно до ст. 15 ЦПК учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК).
За змістом ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас вказані положення ст. 137 ЦПК не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8, 9 ст. 141 ЦПК інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Додаткова Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020, справа № 755/9215/15-ц, зазначила, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
За змістом ст.ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК в узагальненому вигляді випливає, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов’язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (§ 268). 
Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У рішенні від 28.11.2002 ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.10.2023 у справі № 206/2971/22, провадження № 61-5826св23).
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Верховний Суд у постанові від 13.10.2023 у справі № 206/2971/22 зазначив, що положення ст. 137 ЦПК не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань.
Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Суд наголошує, що ціна первісного позову складала 46200,00 грн за тіла кредиту 14000,00 грн і неустойки 7000,00 грн, первісний позов задоволено на 30940,00 грн, що складає 66,97 %, а витрати позивача на правничу допомогу за первісним позовом вже були визначені фіксовано у розмірі 16000,00 грн. позову ТОВ "Факторинг Партнерс" з урахуванням зустрічного поніс витрати на правничу допомогу у загальній сумі 25500,00 грн.  ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, не мала доходів протягом січня 2024 року – липня 2025 року, протягом січня 2024 року – серпня 2025 року отримувала пенсію по інвалідності у розмірах 2760,00 грн, 2980,00 грн і 2232,00 грн. Наразі її пенсія складає 3725,00 грн.
Відтак, з урахуванням складності справи, ураховуючи зазначені законодавчі приписи, у т.ч. керуючись вимогами дійсності, співмірності, необхідності, розумності розміру, фінансового стану учасників справи, значення справи для сторін, часткового визнання первісного позову, віку та стану здоров`я ОСОБА_1 , обсягу доказів у справі, обсягу та складності складених адвокатами ТОВ "Факторинг Партнерс" заяв з процесуальних питань, кількістю замін адвокатів, типовістю позовів у цій справі для колекторської компанії, ознаками завищення первинного визначеного і надалі збільшеного гонорару, надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги, часткового задоволення первісного позову, відмовою у задоволенні зустрічного позову тощо, суд зменшує витрати на оплату правничої допомоги, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" із ініційованих 25500,00 грн до 3000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 15, 76-83, 89, 137, 141, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 270, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК, суд 
УХВАЛИВ:
Зменшити 25500,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" і стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" 3000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Учасники справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521; ідентифікаційний код 42640371).
ОСОБА_1 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (місцезнаходження: м. Київ, просп. Берестейський, буд. 90а; ідентифікаційний код 41078230).
Повне додаткове рішення складене 04.06.2026.

Суддя Віктор ХАРЧЕНКО