ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026  м.Дніпро Справа № 908/2213/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Віннікова С.В. (доповідач) 
суддів: Андрейчука Л.В., Кучеренко О.І. 
секретар судового засідання: Мошинець Ю.О.
за участю представників сторін:
від позивача (за первісним позовом, відповідача за зустрічним): Гарагуля В.А.;
від відповідача (за первісним позовом, позивача за зустрічним): Сокуренко А.Ю.
розглянувши матеріали апеляційних скарг Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” та Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 (суддя Лєскіна І.Є., повний текст якого підписаний 16.02.2026) у справі № 908/2213/25
за позовом Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини”, 
до відповідача Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат”, 
про стягнення 2 718 348,58 грн,
та
за зустрічним позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” 
до відповідача Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини”
про стягнення 1 812 232,38грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вх. № 2409/08-07/25 від 18.07.2025 Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” про стягнення 2 718 348,00 грн заборгованості за договором №268/120УП від 02.04.2021. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем порушено умови договору №268/120УП від 02.04.2021 щодо оплати 10% від вартості договору за виконані позивачем роботи по капітальному ремонту, шеф-нагляду при монтажі та пуско-налагоджуванні якоря електродвигуна постійного струму ПБК380/125-4, 1 УХЛ4. Викладені у позовній заяві обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. 
Позов обґрунтовано ст.ст. 15, 525, 526, 530, 629, 837 ЦК України, ст. 193 ГК України. 
08.08.2025 через підсистему “Електронний суд” відповідач подав зустрічну позовну заяву вх. № 2685/08-07/25 від 11.08.2025 про стягнення з Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” суми збитків у вигляді втраченого податкового кредиту у розмірі 906 116,19 грн та суми штрафу за невиконання умов договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 щодо порушення Акціонерним товариством “Українські енергетичні машини” встановлених чинним законодавством вимог до порядку заповнення та / або реєстрації податкової накладної (зупинки реєстрації) у розмірі 906 116,19 грн, разом - 1 812 232,38 грн до спільного розгляду з первісним позовом Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” про стягнення 2 718 348,00 грн та об`єднати в одне провадження у справі №908/2213/25, яка розглядається Господарським судом Запорізької області. 
В обґрунтування позовних вимог за зустрічною позовною заявою відповідач посилається на те, що стягнення 10 % вартості робіт з капітального ремонту обладнання за договором № 268/120УП(№ 20/386) від 02.04.2021 в сумі 2 718 348, 58 грн є предметом позову Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” у справі № 908/2213/25, а підставами вказаного позову – виконання у повному обсязі робіт по капітальному ремонту Обладнання, у тому числі робіт оплата яких здійснена згідно із платіжною інструкцією № 4607 від 23.02.2022, за якою не була зареєстрована податкова накладна. Зустрічна позовна заява пов`язана з первісним позовом.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 у справі №908/2213/25 у задоволенні позову Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” до відповідача: Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” про стягнення 2 718 348,00 грн відмовлено повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат”, в якій просить скасувати частково рішення Господарського суду Запорізької області 05.01.2026 у справі № 908/2213/25 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову і ухвалити в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” до Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” задовільнити у повному обсязі, стягнути з Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” на користь Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” суму завданих підприємству з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” збитків у вигляді втраченого податкового кредиту у розмірі 906 116,19 грн та суму штрафу за невиконання умов за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 щодо порушення Акціонерним товариством “Українські енергетичні машини” встановлених чинним законодавством вимог до порядку заповнення та/або реєстрації податкової накладної (зупинки реєстрації) у розмірі 906 116,19 грн, разом 1 812 232,38 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство “Українські енергетичні машини”, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області 05.01.2026 у справі № 908/2213/25 в частині відмови в задоволенні позовної заяви АТ «Українські енергетичні машини» до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства Запорізький залізорудний комбінат» про стягнення з останнього заборгованості в сумі 2 718 348,58 грн та ухвалити нове рішення в цій частині, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість (10% вартості робіт з капітального ремонту обладнання) за Договором № 268/120УП від 02.04.2021 в сумі 2 718 348,58 грн. 

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» не погоджується з рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 у справі № 908/2213/25 в частині відмови у стягненні 2 718 348,58 грн та вважає його незаконним і необґрунтованим.
Між підприємством та ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» укладено договір, за яким підприємство виконало роботи з капітального ремонту електродвигуна у повному обсязі. Факт належного виконання робіт підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання та введення в експлуатацію без будь-яких зауважень.
Відповідач оплатив 90% вартості робіт, однак безпідставно ухиляється від сплати решти 10% у сумі 2 718 348,58 грн, попри настання передбачених договором умов для остаточного розрахунку.
Вважає висновки суду першої інстанції про відсутність доказів проведення випробувань помилковими, оскільки відповідні відомості містяться в актах, наявних у матеріалах справи, яким суд не надав належної оцінки.
Крім того, проведення випробувань залежало від волі відповідача, який протягом тривалого часу не забезпечив їх виконання, що свідчить про його бездіяльність та зловживання правом. Посилання відповідача на форс-мажорні обставини безпідставні, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не звільняють від обов`язку виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, матеріали справи підтверджують належне виконання підприємством своїх зобов`язань та наявність підстав для стягнення заборгованості, а суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та дійшов помилкових висновків.
Відтак, АТ «Українські енергетичні машини» просить скасувати рішення суду в оскарженій частині та ухвалити нове, яким стягнути з ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» 2 718 348,58 грн заборгованості.

Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» також не погоджується з рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 у справі № 908/2213/25 в частині відмови у зустрічному позові про стягнення 1 812 232,38 грн.
Між сторонами укладено договір від 02.04.2021, за яким Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» зобов`язалося виконати роботи та належним чином оформити і зареєструвати податкові накладні.
Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» здійснило оплату за договором, зокрема 23.02.2022 на суму 5 436 697,15 грн (ПДВ 906 116,19 грн), однак податкова накладна на цю суму зареєстрована не була.
Внаслідок цього підприємство було позбавлене права включити суму ПДВ 906 116,19 грн до податкового кредиту, що призвело до прямих збитків у відповідному розмірі.
Обов`язок реєстрації податкової накладної передбачений Податковим кодексом України та умовами договору, а його невиконання є порушенням господарського зобов`язання.
Крім того, договором передбачено відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 20% від бази оподаткування, що становить 906 116,19 грн.
Таким чином, наявні всі елементи складу правопорушення: протиправна бездіяльність (не реєстрація податкової накладної), збитки, причинно-наслідковий зв`язок та вина відповідача.
Висновки суду першої інстанції про недоведеність збитків є помилковими та спростовуються матеріалами справи.
У зв`язку з викладеним Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» просить скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі, стягнувши 1 812 232,38 грн.

Узагальнений виклад позиції учасників справи

ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» заперечує проти апеляційної скарги АТ «Укренергомашини» та зазначає, що позивач не надав належних доказів виконання робіт за договором №268/120УП (№20/386) від 02.04.2021 у повному обсязі та у встановлені строки. Копії актів від 13.01.2022 та 02.05.2022 подані іноземною мовою без офіційного перекладу українською і не відповідають вимогам належності та допустимості доказів.
Договір підряду чітко передбачає, що підрядник самостійно забезпечує матеріально-технічне виконання робіт, а строки завершення 210 календарних днів з дати передачі обладнання та здійснення передоплати 30%. Позивач також не надав протокол випробувань електродвигуна протягом 72 годин та акт приймання-передачі робіт, необхідні для здійснення остаточного розрахунку, що свідчить про невиконання ним зобов`язань.
Відповідно до статей 629, 837, 879, 883 Цивільного кодексу України та положень Господарського кодексу, підрядник несе відповідальність за строки та якість виконаних робіт, а матеріально-технічне забезпечення і проведення випробувань є його обов`язком. ПрАТ «ЗЗРК» виконало свої зобов`язання, а твердження позивача щодо прострочення або порушень з боку замовника не підтверджуються поданими доказами.
Враховуючи викладене, ПрАТ «ЗЗРК» просить залишити апеляційну скаргу АТ «Укренергомашини» без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 у справі №908/2213/25 в частині відмови в задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» без змін.

АТ «Укренергомашини» заперечує проти апеляційної скарги ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» та зазначає, що позивач здійснив капітальний ремонт електродвигунів для ПрАТ «ЗЗРК» відповідно до договору №?268/120УП від 02.04.2021 та технічного завдання. Всі ремонтні роботи виконані належним чином, відповідають технічним стандартам і підтверджені актами здачі-приймання робіт від 13.01.2022 та від 02.05.2022, підписаними працівниками обох сторін. Протоколи випробувань та передпускових заходів підтверджують, що обладнання після ремонту успішно пройшло тестування та може бути введене в промислову експлуатацію.
ПрАТ «ЗЗРК» у своїй поведінці демонструє суперечливість. З одного боку, воно визнало якість робіт, підписавши відповідні акти, з іншого не надало копії заперечень до акту виконаних робіт, мотивуючи це окупацією території та втратою доступу до документації. Водночас конкретні технічні зауваження не були озвучені ні АТ «Укренергомашини», ні суду, а повторні випробування обладнання замовником не проведено.
Аргумент про форс-мажор, пов`язаний із воєнними діями з 24.02.2022, не підтверджений документально щодо безпосереднього впливу на виконання обов`язку зі сплати за ремонт. Хоча Торгово-промислова палата України підтвердила настання форс-мажорних обставин загалом, ПрАТ «ЗЗРК» не надало доказів, що ці обставини унеможливили оплату послуг саме в його випадку, що є необхідною умовою для звільнення від відповідальності за ст.?617 ЦК України. Верховний Суд України у численних постановах (№?917/1053/18, №?913/20/21, №?922/2394/21, №?910/8741/22) підтверджує, що сам факт воєнного стану не звільняє від виконання зобов`язань, а форс-мажор звільняє лише від негативних наслідків прострочення, за умови доказового зв`язку причинно-наслідкового з виконанням зобов`язання.
Разом з тим, АТ «Укренергомашини» зазначає, що завжди виписувало та реєструвало податкові накладні на всі здійснені платежі. ПрАТ «ЗЗРК» не здійснювало жодних дій для відшкодування податкового кредиту і лише через три роки звернулося з пропозицією про коригування накладної. Відсутність будь-яких попередніх дій щодо відшкодування податкового кредиту та пізнє звернення свідчить про надуманість претензій та спробу затягування судового процесу, а також про ухилення від сплати 10% вартості ремонтних робіт.
Таким чином, доводи ПрАТ «ЗЗРК» щодо невиконання зобов`язань АТ «Укренергомашини» та нарахованих штрафних санкцій є необґрунтованими. Фактично, замовник намагається уникнути оплати за надані послуги та одночасно стягнути неіснуючі санкції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026 та 10.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Віннікова С.В. (доповідач), суддів: Андрейчука Л.В., Кучеренко О.І
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалами суду від 12.03.2026 здійснено запит матеріалів справи №908/2213/25 із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
23.03.2026 матеріали справи №908/2213/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 у справі № 908/2213/25. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 09.04.2026.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 у справі № 908/2213/25.Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 09.04.2026.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.04.2026 об`єднано скаргу підприємства Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” до спільного розгляду із скаргою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат”.

У судове засідання 09.04.2026 з`явились представники позивача та відповідача, які підтримали доводи апеляційних скарги, просили її задовольнити. 

У судовому засіданні 09.04.2026 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

У зв`язку з відпусткою та відрядженням судді - члена колегії Кучеренко О.І. з 13.04.2026 по 18.04.2026 та у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Віннікова С.В. на лікарняному з 20.04.2026 дана поставова підписана 27.04.2026.

Встановлені судом обставини справи

Щодо первісного позову встановлено наступне, між Державним підприємством “Завод “Електроважмаш”, перетвореним в Акціонерне товариство “Завод “Електроважмаш”, правонаступником якого є Акціонерне товариство “Українські енергетичні машини” (далі також – Позивач, Виконавець, АТ “Укренергомашини”) та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” (далі також – Відповідач, Замовник) було укладено договір № 268/120УП від 02.04.2021 (далі також – договір), відповідно до умов якого, пункт 1.1., відповідач доручає, а позивач бере на себе зобов`язання своїми силами, а також з використанням своїх матеріалів (запасних частин) виконати роботи по капітальному ремонту, шеф-нагляду при монтажі та пуско-налагоджуванні якоря електродвигуна постійного струму ПБК380/125-4, 1 УХЛ4 (далі також – Обладнання). 
Вартість робіт з капітального ремонту Обладнання, відповідно до Специфікації № 1 (додаток № 1 до договору), Калькуляції (Додаток № 2 до Договору) становить без ПДВ 22 652 904, 80 грн., ПДВ 20 % - 4 530 580, 96 грн., разом з ПДВ – 27 183 485, 76 грн. 
Позивач у повній відповідності до умов укладеного договору виконав роботи з капітального ремонту якоря електродвигуна постійного струму ПБК380/125-4, 1 УХЛ4. Зауваження щодо якості виконаних ремонтних робіт з боку відповідача відсутні. 
Ремонтні роботи відповідають всім технічним нормам та стандартам, що підтверджується Актом здачі-приймання робіт від 13.01.2022. 
Актом виконання робіт щодо вводу в промислову експлуатацію удосконаленої конструкції якорю електродвигуна постійного струму типу ПБК380/125-4, 1 УХЛ4 від 02.05.2022. підписаними та скріпленими печатками Сторін. 
Зокрема, в Акті здачі-приймання робіт від 13.01.2022 відповідач зазначив: 
- Капітальний ремонт якоря двигуна виконаний на високому технічному рівні, що забезпечує належну експлуатаційну надійність на довгострокову перспективу. 
- Якір, що пройшов капітальний ремонт, повністю задовольняє потреби Відповідача і може бути введений в промислову експлуатацію. 
- Підписання та затвердження цього Акту здачі-приймання свідчить про визнання коректним всього комплексу ремонтно-відновлювальних робіт.
В Акті виконання робіт щодо вводу в промислову експлуатацію удосконаленої конструкції якорю електродвигуна постійного струму типу ПБК 380/125-4, 1 УХЛ4 від 02.05.2022, в його заключні частині, пункт 2, зазначено: Результати передпускових заходів та спроби роботи показали, що вимоги Технічного завдання, креслень та предмету заводського замовлення виконані. Протоколи виконаних випробувань додаються. 
Відповідно до п. 4.1. Договору оплата робіт з капітального ремонту Обладнання здійснюється відповідачем в національній валюті України – гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача поетапно. 
Відповідачем на користь позивача перераховано 90% вартості ремонтних робіт за договором:
- Оплата 14.04.2021 року на суму 5 436 697, 15 грн;
- Оплата 26.05.2021 року на суму 8 155 045,73 грн;
- Оплата 28.01.2022 року на суму 5 436 697, 15 грн;
- Оплата 23.02.20 22 року на суму 5 436 697, 15 грн. 
Всього: 24 465 137, 18 грн. 
Останнім абзацом пункту 4.1. договору передбачено, що 10 % від вартості договору в розмірі 2 718 348, 58 грн Відповідач перераховує позивачу протягом 10 календарних днів після пуску електродвигуна в роботу на місці, на підставі Акту приймання-передачі робіт та виставленого Позивачем рахунку. 
Сторонами складені та підписані Акти здачі-приймання робіт та вводу в промислову експлуатацію, що є доказом надійної роботи електродвигуна після виконаного позивачем ремонту. 
Позивач виставив на адресу відповідача рахунки-фактури на оплату 2 718 348, 58 грн.: 
- Рахунок-фактуру № 27 від 30.01.2023 на суму 2 718 348, 58 грн та повторно рахунок-фактуру № 377 від 17.06.2025 на суму 2 718 348, 58 грн. 
Починаючи з травня 2022 року відповідач 10 % від вартості договору в розмірі 2 718 348, 58 грн, на користь позивача не сплатив, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” суми боргу у розмірі 2 718 348,58 грн. 

Щодо зустрічного позову встановлено наступне, між Державним підприємством “ЗАВОД “ЕЛЕКТРОВАЖМАШ” та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” укладено договір № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021. 
Між Акціонерним товариством “ЗАВОД “ЕЛЕКТРОВАЖМАШ” та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” 30.08.2021 укладено додаткову угоду № 20/368 до договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 про перехід усіх прав та обов`язків Державного підприємства “ЗАВОД “ЕЛЕКТРОВАЖМАШ” за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 до Акціонерного товариства “ЗАВОД “ЕЛЕКТРОВАЖМАШ”. 
Між Акціонерним товариством “Українські енергетичні машини” та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” 12.01.2022 укладено додаткову угоду № 2 до договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 про перехід усіх прав та обов`язків Акціонерного товариства “ЗАВОД “ЕЛЕКТРОВАЖМАШ” за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 до Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини”.
Згідно із умовами договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021, виконавець за договором - Акціонерне товариство “Українські енергетичні машини” (надалі за текстом також – АТ “Укренергомашини”, Відповідач, Виконавець), як правонаступник за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021(надалі за текстом також – Договір), взяло на себе зобов`язання, за дорученням замовника - Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат”( надалі за текстом також – ПрАТ “ЗЗРК”, Позивач, Замовник), своїми силами, а також з використанням своїх матеріалів (запасних частин) виконати роботи по капітальному ремонту, шеф - нагляду при монтажі та пуско-налагоджуванні (далі по тексту- Роботи) якоря електродвигуна постійного струму ПБК380/125-4,1 УХЛ4 (далі по тексту — Обладнання). 
Відповідно до п. 4.1. договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021, ПрАТ “ЗЗРК” в якості оплати виконання робіт за Договором АТ “Укренергомашини” перерахувало: 
- згідно із платіжною інструкцією № 486517 від 14.04.2021 грошові кошти у розмірі 5 436 697, 15 грн, в тому числі ПДВ – 906 116, 19 грн;
- згідно із платіжною інструкцією № 489468 від 26.05.2021 грошові кошти у розмірі 8 155 045,73 грн, в тому числі ПДВ – 1 359 174,29 грн; 
- згідно із платіжною інструкцією № 2608 від 28.01.2022 грошові кошти у розмірі 5 436 697,15 грн, в тому числі ПДВ – 906 116, 19 грн; 
- згідно із платіжною інструкцією № 4607 від 23.02.2022 грошові кошти у розмірі 5 436 697,15 грн, в тому числі ПДВ – 906 116, 19 грн; 
- згідно із платіжною інструкцією № 4985 від 02.03.2022 грошові кошти у розмірі 42 840,00 грн, в тому числі ПДВ – 7 140, 00 грн. 
Будь яких інших господарських операцій за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 з перерахування коштів між сторонами договору не здійснювалось. 
За результатами господарської операції з перерахування попередньої оплати у розмірі 5 436 697, 15 грн, згідно із платіжною інструкцією № 486517 від 14.04.2021, 28.04.2021 виконавець за договором АТ “Укренергомашини” зареєстрував податкову накладну № 19 від 14.04.2021 на суму податкового кредиту 906 116, 19 грн. 
За результатами господарської операції з перерахування попередньої оплати у розмірі 8 155 045,73 грн, згідно із платіжною інструкцією 489468 від 26.05.2021, 31.05.2021 виконавець за договором АТ “Укренергомашини” зареєстрував податкову накладну № 34 від 26.05.2021 на суму податкового кредиту 1 359 174,29 грн. 
За результатами господарської операції з перерахування попередньої оплати у розмірі 5 436 697,00 грн, згідно із платіжною інструкцією № 2608 від 28.01.2022, 11.02.2022 виконавець за договором АТ “Укренергомашини” зареєстрував податкову накладну № 51 від 28.01.2022 на суму податкового кредиту 906 116,19 грн. 
За результатами господарської операції з перерахування попередньої оплати у розмірі 42 840,00 грн, згідно із платіжною інструкцією 4985 від 02.03.2022, 15.06.2022 виконавець за договором АТ “Укренергомашини” зареєстрував податкову накладну № 286 від 02.03.2022 на суму податкового кредиту 7 140,00 грн.
Проте, відносно оплати на суму 5 436 697,15 грн, сплаченої згідно із платіжною інструкцією № 4607 від 23.02.2022, АТ “Укренергомашини” податкова накладна на суму ПДВ 906 116,19 грн (операція з постачання товарів/послуг по договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 на суму 5 436 697,00 грн) зареєстрована не була.
Відповідно до норм ПКУ крайній строк для включення суми до податкового кредиту та складання податкової накладної – 15.07.2022. 
Позивач за зустрічним позовом вказує на те, що беручи до уваги положення п. 192.1 ст. 192 ПКУ, п. 198.2 ст. 198 ПКУ, п. 198.6 ст. 198 ПКУ, п.80 підрозд. 2 розд. ХХ ПКУ, п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ, граничний строк реєстрації податкової накладної для включення у податковий кредит на суму ПДВ 906 116,19 грн (операція з постачання товарів/послуг по договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 на суму 5 436 697,00 грн) закінчився 31.07.2024. 
Вказана гранична дата була визначена позивачем за зустрічним позовом наступним чином: Строк реєстрації у Єдиному державному реєстрі податкових накладних по загальному правилу – до 15.03.2022 року. 
У зв`язку з військовим станом, строки для реєстрації були зупинені. ЄРПН зупинив свою роботу з 24.02.22 та відновив 27.05.2022 року. Відновлення строків реєстрації податкових накладних – з 01.08.2023. Для податкових накладних лютого 2022 року – граничний термін реєстрації був встановлений – 15.07.2022 року.
Строк для включення до податкового кредиту ПрАТ ЗЗРК становить 365 днів. З 01.08.2023 + 365 днів = 31.07.2024. 
Отже з 01.08.2024 сплив строк для реєстрації податкової накладної на суму ПДВ 906 116,19 грн (операція з постачання товарів/послуг по договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 на суму 5 436 697,00 грн) на підставі яких ПрАТ “ЗЗРК” мало б отримати право на включення суми ПДВ 906 116,19 грн до податкового кредиту (ст.198 ПКУ). 
В порушення обов`язку, передбаченого п.201.10 ст.201 ПКУ, станом на сьогодні, АТ “Укренергомашини” не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на суму ПДВ 906 116,19 грн (операція з постачання товарів/послуг по договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 на суму 5 436 697,00 грн). 
ПрАТ “ЗЗРК” зверталось до АТ “Укренергомашини” з листом № 08-24/2 від 14.08.2024, в якому просило зареєструвати податкову накладну в ЄРПН на суму ПДВ 906 116,19 грн (операція з постачання товарів/послуг по договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 на суму 5 436 697,00 грн). Лист № 08-24/2 від 14.08.2024 АТ “Укренергомашини” отримано 27.08.2024, але ніяких дій по виконанню своїх обов`язків до теперішнього часу не здійснено. 
Відсутність складання та реєстрації податкової накладної також підтверджується витягами з Єдиного реєстру податкових накладних за період взаємовідносин сторін по договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021. 
ПрАТ “ЗЗРК” мав право сформувати податковий кредит протягом 365 днів з дати складання податкової накладної, але не раніше ніж дата реєстрації цієї податкової накладної. Тільки податкова накладна, складена та зареєстрована постачальником послуг – виконавцем за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 АТ “Укренергомашини” в ЄДРПН, є для отримувача товарів/послуг – замовником за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 ПрАТ “ЗЗРК” підставою для віднесення сум до податкового кредиту. 
Для ПрАТ “ЗЗРК” податковий кредит з точки зору цивільно-правових відносин, є визначеним об`єктом цивільних прав - грошима (ст.192 ЦК України). За допомогою цих коштів підприємство отримує можливість зменшити суму ПДВ, яку йому треба сплатити в бюджет. Якщо отримувач товарів/послуг не має права на податковий кредит, він повинен сплатити в бюджет більшу суму ПДВ. 
Будучи учасником господарсько-правових відносин, отримувач товарів/послуг – замовник за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 ПрАТ “ЗЗРК” отримує збитки, які виникли у зв`язку з невиконанням продавцем/постачальником послуг - виконавцем за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 АТ “Укренергомашини” своїх податкових зобов`язань.
Позивач зазначає, що в результаті бездіяльності АТ “Укренергомашини”, нереєстрації податкової накладної в ЄДРПН, ПрАТ “ЗЗРК” зазнало збитків, оскільки позбавлене права включити суму ПДВ 906 116,19 грн до складу податкового кредиту, що в свою чергу не зменшує податкового зобов`язання підприємства на цю ж суму, а отже для ПрАТ “ЗЗРК” сума втраченого податкового кредиту на суму ПДВ 906 116,19 грн (операція з постачання товарів/послуг по договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 на суму 5 436 697,00 грн), є збитками.
Також положеннями п. 9.6 договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 передбачено: 
Якщо оплата робіт Замовником проведена, і внаслідок порушення Виконавцем встановлених чинним законодавством вимог до порядку заповнення та / або реєстрації податкової накладної (зупинки реєстрації), при якому Замовник протягом 60 календарних днів від дати виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг( п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України) не має права на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, яка зазначена/ має бути зазначена в податковій накладній, Виконавець зобов`язаний сплатити на користь Замовника штраф в розмірі 20% від бази оподаткування товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість та зазначені/мають бути зазначені у податковій накладній, протягом трьох робочих днів з моменту надіслання йому відповідного повідомлення Замовника. 
У разі якщо строк оплати за виконані роботи для Замовника не настав і якщо внаслідок порушення Виконавцем встановлених чинним законодавством вимог до порядку заповнення та / або реєстрації податкової накладної (зупинки реєстрації), при якому Замовник не має права на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, яка зазначена в податковій накладній, Замовник проводить оплату за роботи у встановлені Договором строки за вирахуванням визначеної первинними документами суми податку на додану вартість. 
У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена відповідно до п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України в порядку і на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, до Замовника штрафні санкції за невиконання зобов`язань по оплаті податку на додану вартість Виконавцем не застосовуються. 
У разі не реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних після закінчення 12 місяців з дати зупинення реєстрації податкової накладної сума податку на додану вартість не оплачується Замовником, і зобов`язання по оплаті Замовника перед Виконавцем в частині за цим Договором вважаються виконаними в повному обсязі.
Розмір штрафу внаслідок порушення АТ “Укренергомашини” встановлених чинним законодавством вимог до порядку заповнення та / або реєстрації податкової накладної (зупинки реєстрації) складає 906 116,19 грн, з розрахунку: 4 530 580,96 грн (сума сплачена за роботи без ПДВ) * 20% (встановлений п.9.6. договору розмір штрафу) = 906 116,19 грн. 
З метою досудового врегулювання спору ПрАТ “ЗЗРК” до АТ “Укренергомашини” була пред`явлена претензія № 20/197 від 28.08.2024 про сплату збитків та штрафу у загальному розмірі 1 812 232,38 грн. 
У своїй відповіді № 27-519 від 02.10.2024 на претензію № 20/197 від 28.08.2024 АТ “Укренергомашини” претензію не визнало та залишило вимоги ПрАТ “ЗЗРК” без задоволення. 
У відповіді № 27-519 від 02.10.2024 на претензію № 20/197 від 28.08.2024 АТ “Укренергомашини” повідомило, що у зв`язку із виконанням, як він вважає, у повному обсязі робіт по капітальному ремонту Обладнання було оформлено Акт приймання-передачі робіт № 00000011 від 28.01.2022, на підставі якого відповідачем складено податкову накладну № 55 від 28.01.2022 на суму 8 155 045,73 грн щодо операції з постачання товарів/послуг по договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 на суму 5 436 697,00 грн (оплата згідно із платіжною інструкцією № 4607 від 23.02.2022) та на суму 2 718 348,58 грн (остаточний розрахунок 10% від вартості робіт, зазначеної в п.2.1. Договору). 
Позивач за зустрічним позовом вважає ці обставини такими, що не відповідають дійсності, адже роботи по капітальному ремонту Обладнання у повному обсязі АТ “Укренергомашини” не виконані, Акт приймання_передачі робіт № 00000011 від 28.01.2022 сторонами договору не складався, підстави для подання та реєстрації податкової накладної № 55 від 28.01.2022 на суму 8 155 045,73 грн відсутні. Водночас такі обставини підтверджують протиправність поведінки Відповідача за зустрічним позовом і порушення ним встановлених чинним законодавством вимог до порядку заповнення та / або реєстрації податкової накладної (зупинки реєстрації).
Ураховуючи викладені у зустрічній позовній заяві обставини, позивач просить суд задовольнити зустрічну позовну заяву. 
За наслідками розгляду позову Господарським судом Запорізької області прийнято оскаржуване рішення у даній справі. 
Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд виходив з не обґрунтованості та не доведеності вимог позивачів за первісним та зустрічним позовами. 

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Колегія суддів констатує, що причиною звернення з апеляційними скаргами стала незгода позивачів за первісним та зустрічним позовами з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції повністю та вимога ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як встановив суд першої інстанції, договір № 268/120УП від 02.04.2021, укладений між позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом, є договором підряду.
Договір, підписаний сторонами (їх уповноваженими представниками), передбачав поетапну оплату, як то:
Відповідачем на користь позивача перераховано 90% вартості ремонтних робіт за договором:
- оплата 14.04.2021 року на суму 5 436 697, 15 грн;
- оплата 26.05.2021 року на суму 8 155 045,73 грн;
- оплата 28.01.2022 року на суму 5 436 697, 15 грн;
- оплата 23.02.20 22 року на суму 5 436 697, 15 грн. 
Всього: 24 465 137,18 грн. 
Суд першої інстанції при прийнятті рішення виходив із того, що останнім абзацом пункту 4.1. договору передбачено, що 10 % від вартості договору в розмірі 2 718 348, 58 грн відповідач перераховує позивачу протягом 10 календарних днів після пуску електродвигуна в роботу на місці, на підставі акту приймання-передачі робіт та виставленого позивачем рахунку. Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження виконання робіт із пуску електродвигуна, укладення протоколу випробування останнього протягом 72 годин.
Відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що підстав для стягнення коштів із позивача за первісним позовом на користь відповідача за зустрічним позовом у сумі 2 718 348, 58 грн відсутні. Зазначені обставини сторонами у справі під час судового розгляду не заперечені. Отже, суд, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, урахувавши пояснення представників сторін, наданих у судових засіданнях, прийшов до висновку про відсутність підтвердження випробувань електродвигуна протягом 72 годин, та як наслідок, про відсутність для стягнення заявленої суми коштів.
Вирішуючи питання про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що будучи учасником господарсько-правових відносин, отримувач товарів/послуг замовник за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 ПрАТ «ЗЗРК» отримує збитки, які виникли у зв`язку з невиконанням продавцем/постачальником послуг - виконавцем за договором № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 АТ «Укренергомашини» своїх податкових зобов`язань.
Позивач зазначає, що в результаті бездіяльності АТ «Укренергомашини», нереєстрації податкової накладної в ЄДРПН, ПрАТ «ЗЗРК» зазнало збитків, оскільки позбавлене права включити суму ПДВ 906 116,19 грн до складу податкового кредиту, що в свою чергу не зменшує податкового зобов`язання підприємства на цю ж суму, а отже для ПрАТ «ЗЗРК» сума втраченого податкового кредиту на суму ПДВ 906 116,19 грн (операція з постачання товарів/послуг по договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 на суму 5 436 697,00 грн), є збитками.
Також положеннями п. 9.6 договору № 268/120УП (№ 20/386) від 02.04.2021 передбачено: 
Якщо оплата робіт Замовником проведена, і внаслідок порушення Виконавцем встановлених чинним законодавством вимог до порядку заповнення та/або реєстрації податкової накладної (зупинки реєстрації), при якому Замовник протягом 60 календарних днів від дати виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг( п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України) не має права на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, яка зазначена/ має бути зазначена в податковій накладній, Виконавець зобов`язаний сплатити на користь Замовника штраф в розмірі 20% від бази оподаткування товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість та зазначені/мають бути зазначені у податковій накладній, протягом трьох робочих днів з моменту надіслання йому відповідного повідомлення Замовника. 
У разі якщо строк оплати за виконані роботи для Замовника не настав і якщо внаслідок порушення Виконавцем встановлених чинним законодавством вимог до порядку заповнення та / або реєстрації податкової накладної (зупинки реєстрації), при якому Замовник не має права на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, яка зазначена в податковій накладній, Замовник проводить оплату за роботи у встановлені Договором строки за вирахуванням визначеної первинними документами суми податку на додану вартість. 
У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена відповідно до п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України в порядку і на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, до Замовника штрафні санкції за невиконання зобов`язань по оплаті податку на додану вартість Виконавцем не застосовуються. 
У разі нереєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних після закінчення 12 місяців з дати зупинення реєстрації податкової накладної сума податку на додану вартість не оплачується замовником, і зобов`язання по оплаті замовника перед Виконавцем в частині за цим Договором вважаються виконаними в повному обсязі.
Розмір штрафу внаслідок порушення АТ «Укренергомашини» встановлених чинним законодавством вимог до порядку заповнення та/або реєстрації податкової накладної (зупинки реєстрації) складає 906 116,19 грн, з розрахунку: 4 530 580,96 грн (сума сплачена за роботи без ПДВ) * 20% (встановлений п.9.6. договору розмір штрафу) = 906 116,19 грн.
Разом із цим, позивачем за зустрічним позовом жодним чином не доведено збитки з огляду на порушення, на думку позивача, відповідачем за зустрічним позовом, положень податкового законодавства. 
Відтак суд першої інстанції дійшов висновку що, зустрічний позов також не підлягає задоволенню.

Щодо аргументів апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (первісний позов), колегія суддів зазначає наступне. 
Позивач за первісним позовом зазначає, що актом виконання робіт щодо вводу в промислову експлуатацію удосконаленої конструкції якорю електродвигуна постійного струму типу ПБК380/125-4, 1 УХЛ4 від 02.05.2022 підписаними та скріпленими печатками сторін, підтверджується повне виконання робіт. 
Також зазначає, що в акті здачі-приймання робіт від 13.01.2022 відповідач зазначив, що капітальний ремонт якоря двигуна виконаний на високому технічному рівні, що забезпечує належну експлуатаційну надійність на довгострокову перспективу; якір, що пройшов капітальний ремонт, повністю задовольняє потреби відповідача і може бути введений в промислову експлуатацію. 
Відповідно на думку позивача, підписання та затвердження цього акту здачі-приймання свідчить про визнання коректним всього комплексу ремонтно-відновлювальних робіт.
Пунктом 3.3. договору передбачено, що факт передачі обладнання виконавцю в ремонт і повернення обладнання з ремонту оформлюється актом передачі-приймання обладнання, який підписується обома сторонами.
Аналізуючи вищевикладене, колегія судів доходить висновку про те, що акт від 13.01.2022 за своєю правовою природою підтверджує факт повернення обладнання з ремонту на територію замовника згідно з пунктом 3.3 договору і не є підсумковим документом про прийняття капітального ремонту в цілому. 
Щодо акту від 02.05.2022, то він зафіксував виконання комплексу передпускових вимірів та випробувань, за висновками якого двигун тільки допускається до завершального етапу робіт, оскільки заключний пункт 3 висновку цього акта прямо вказує на необхідність подальшого проведення випробувань протягом 72 годин. 
Відповідно до пункту 4.1 договору сторони встановили чітку відкладальну умову для здійснення остаточного розрахунку в розмірі 10% від вартості робіт, а саме протягом 10 календарних днів після пуску електродвигуна в роботу на місці експлуатації, що має обов`язково підтверджуватись протоколом випробувань електродвигуна протягом 72 годин. 
Cуд наголошує, що оцінка якості робіт в попередніх актах не замінює собою визначену договором процедуру остаточного приймання, оскільки саме 72-годинні випробування є завершальним етапом, що підтверджує працездатність обладнання в умовах реального виробничого циклу.
Судом встановлено, що такий протокол випробувань у матеріалах справи відсутній, що унеможливлює підтвердження працездатності та збереження паспортних даних об`єкта після ремонту. 
Одноособово складений позивачем (виконавцем) акт №00000011 від 28.01.2022 не може бути визнаний доказом прийняття робіт, оскільки він оформлений з порушенням п.5.1 договору без письмового повідомлення замовника про готовність до здачі та без скликання спільної комісії, при цьому замовник повідомляв про неможливість прийняття недороблених робіт листами №02-23/02 від 05.02.2023 та №09-24/08 від 23.09.2024. 
За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 837 ЦК України).
Відтак, твердження про прострочення кредитора з боку замовника відхиляються судом, оскільки обов`язок матеріально-технічного забезпечення та проведення пусконалагоджувальних робіт згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу України покладено на підрядника, який виконує роботу на свій ризик. 
Відповідно до п. 1 ст. 854 ЦК Укрїни якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Таким чином замовник мав право затримати оплату за неналежно виконані роботи відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України та пункту 5.3 договору, а за відсутності протоколу 72-годинних випробувань та двостороннього акта приймання-передачі робіт обов`язок щодо здійснення остаточного розрахунку у відповідача не виник. 
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на порушенні позивачем вимог статті 91 Господарського процесуального кодексу України, оскільки надані ним акти викладені іноземною мовою без належним чином засвідченого перекладу українською мовою, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду (постанови Верховного Суду України від 06.07.2016 справа№ 21-1092а16, від 19.09.2022 у справі № 521/12324/18 (пр. № 51-5817кмо21) також вказана правова позиція була викладена в ухвалах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі 826/10114/17, від 01.07.2019 у справі 243/10706/18, від 22.07.2019 у справі 826/19159/16 позбавляє такі документи статусу належних та допустимих доказів. 
На підставі викладеного рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову є законним та обґрунтованим.

Щодо апеляційної скарги Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» суд зазначає наступне.
Заявляючи вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченого податкового кредиту, позивач за зустрічним позовом повинен довести наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкоди (збитків), причинного зв`язку між такою поведінкою та шкодою, а також вини.
Разом з тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, сам по собі факт не реєстрації податкової накладної не є безумовною підставою для стягнення збитків у вигляді суми податкового кредиту.
Колегія суддів звертає увагу, що право на податковий кредит регулюється нормами податкового законодавства, а його реалізація залежить від сукупності умов, зокрема належного оформлення та реєстрації податкової накладної. 
Підставою для відшкодування збитків, відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу та статті 224 Господарського кодексу України, є порушення зобов`язання.
Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.
При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.
Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, враховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.
У свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу (пункт 37 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 918/219/17).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 73, частина 1 статті 74, частина 1 статті 76, частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до абзацу 1 пункту 187.1. статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Судом встановлено, що на виконання вказаних норм АТ «Укренергомашини» було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) податкову накладну № 55 від 28.01.2022 на суму 8 155 045,73 грн. 
Вказана накладна охоплювала обсяг робіт згідно з Актом № 00000011 від 28.01.2022. 
Колегія суддів зазначає, що оскільки оформлення акта (як подія, що засвідчує факт постачання частини послуг) відбулося раніше за фактичну оплату коштів за платіжною інструкцією № 4607 від 23.02.2022, податкове зобов`язання виконавця було правомірно відображене саме за датою акта.
Таким чином, реєстрація окремої податкової накладної за датою оплати (23.02.2022) призвела б до подвійного відображення однієї і тієї ж господарської операції в податковому обліку, що суперечить вимогам ПКУ. 
З огляду на це, в діях АТ «Укренергомашини» відсутній елемент протиправної поведінки, оскільки виконавець діяв у відповідності до норм податкового законодавства.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПКУ, у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення граничних термінів її реєстрації, покупець має право додати до податкової декларації за звітний період заяву із скаргою на такого продавця. Таке право є механізмом захисту майнового інтересу покупця для отримання права на податковий кредит.
Колегія суддів зауважує, що скаржник не надав доказів звернення до контролюючих органів із відповідною скаргою у порядку, визначеному ПКУ, що свідчить про невикористання ним усіх доступних засобів для формування податкового кредиту. 
Крім того, в матеріалах справи відсутні податкові повідомлення-рішення або акти перевірок, які б підтверджували факт втрати замовником права на податковий кредит саме внаслідок дій контрагента. Факт нереєстрації накладної за другою подією (оплатою) за наявності реєстрації за першою подією (актом) не є порушенням, що спричиняє збитки.
Вказані висновки також підтверджуються позицією Великої Палати Верховного Суду у поставові по справі №925/556/21 де захист майнового інтересу покупця у разі нереєстрації податкових накладних зводиться до можливості подання скарги на продавця згідно з пунктом 201.10 Податкового кодексу України. 
Оцінюючи вимогу про стягнення штрафу у розмірі 20% від вартості робіт (п. 9.6 договору), колегія суддів зазначає, що застосування такої санкції за умовами договору можливе лише у разі встановлення порушення виконавцем вимог законодавства щодо реєстрації податкової накладної. Оскільки судом встановлено дотримання виконавцем «правила першої події» та відсутність порушень ПКУ, підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.
Враховуючи відсутність протиправної поведінки виконавця та недоведеність замовником повного складу господарського правопорушення (зокрема вини та причинно-наслідкового зв`язку), рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову є законним та обґрунтованим.
Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).
За таких обставин, суд першої інстанції правильно оцінив долучені до матеріалів справи докази та спростував доводи сторін.
Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що викладені в апеляційних скаргах аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються належними доказами і ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржниками норм права, що у сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006" Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявників апеляційних скарг про неповне з`ясування обставин справі, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Судові витрати

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційних скарг, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржників.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” та Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 у справі № 908/2213/25 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 у справі №908/2213/25 залишити без змін. 

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства “Запорізький залізорудний комбінат” та апеляційної скарги Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” покласти на апелянтів.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.
Повна постанова складена та підписана 27.04.2026. 

Головуючий суддя С.В. Вінніков

Суддя Л.В. Андрейчук

Суддя О.І. Кучеренко