ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року	м. Одеса	Справа № 915/1835/23	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Діброви Г.І.
суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

секретар судового засідання (за дорученням головуючого): Ісмаілова А.Н.

за участю представників учасників справи:
від Торгової компанії “АЛМІ” (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), м. Одеса – Масін О.В. на підставі ордеру
від Миколаївської міської ради, м. Миколаїв – Дрібко Г.В. на підставі самопредставництва
від ОСОБА_1 , м. Миколаїв – не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Миколаївської міської ради, м. Миколаїв
на ухвалу про відмову в прийнятті звіту боржника про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 року, суддя першої інстанції Мавродієва М.В. повний текст складено та підписано 16.02.2026
у справі № 915/1835/23
за позовом Торгової компанії “АЛМІ” (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), м. Одеса
до відповідача: Миколаївської міської ради, м. Миколаїв
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:  ОСОБА_1 , м. Миколаїв
про: стягнення набутих без достатніх правових підстав грошових коштів у сумі 735 792 грн 28 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024, позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з Миколаївської міської ради (м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, код ЄДРПОУ 26565573) на користь Торгової компанії «АЛМІ» (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (м.Одеса, вул.Середня, буд.83-В, код ЄДРПОУ 31327274) 733 138 грн 59 коп. грошових коштів, набутих без достатніх правових підстав та 10 997 грн 08 коп. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.
27.12.2024 на виконання рішення суду у вказаній частині судом видано відповідний наказ.
04.09.2025 від стягувача (позивача) - Торгової компанії «АЛМІ» (Підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (надалі ТК «АЛМІ») до суду надійшла заява б/н від 04.09.2025 (вх.№12659/25) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №915/1835/23.
Ухвалою суду від 25.09.2025 заяву ТК «АЛМІ» б/н від 04.09.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №915/1835/23 задоволено. Зобов`язано боржника - Миколаївську міську раду у строк 60 календарних днів з дня отримання цієї ухвали подати суду звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23.
01.12.2025 боржником подано суду звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23 б/н від 01.12.2025 (вх.№16823/25) разом з документами згідно вказаного переліку у звіті та останній просить суд прийняти вказаний звіт.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 по справі № 915/1835/23 у прийнятті звіту Миколаївської міської ради б/н від 01.12.2025 (вх.№16823/25) про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23 відмовлено. Зобов`язано боржника - Миколаївську міську раду (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, код ЄДРПОУ 26565573) подати до суду новий звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23 в строк до 12.03.2026.
Ухвала господарського суду вмотивована тим, що наведені боржником у звіті обставини, на думку суду, не свідчать про наявність підстав, які об`єктивно ускладнюють виконання судового рішення, оскільки боржником - Миколаївською міською радою, як колегіальним органом, не розглянуто та не прийнято, без жодного мотивування, підготовлений Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, Юридичним департаментом Миколаївської міської ради та Департаментом фінансів Миколаївської міської ради проект рішення Миколаївської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 19.12.2024 №39/99 «Про бюджет Миколаївської міської територіальної громади на 2025 рік», спрямований на перерозподіл коштів в місцевому бюджеті м.Миколаєва з метою виконання Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 роки, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29, тобто, з метою своєчасного виконання судових рішень.
Боржником також не надано жодних обґрунтованих заперечень тим фактам, які викладені боржником у додаткових поясненнях (вх. №18592/25 від 22.12.2025) щодо доцільності тих закупівель, які здійснив відповідач у 2025 році, на суми, яких вистачило б для погашення заборгованості за усіма судовими рішеннями, перелік яких зазначає відповідач у своєму звіті, у разі їх перерозподілу для виконання власних зобов`язань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Миколаївська міська рада з ухвалою місцевого господарського суду не погодилась, тому звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 у справі № 915/1835/23 та винести нове судове рішення, яким прийняти звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23 та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи. 
Апелянт вказує, що, виходячи з приписів ч. 4 ст. 345-1 Господарського процесуального кодексу України умовою для зобов`язання боржника, яким є орган державної влади, що не виконав рішення суду, подати звіт про виконання судового рішення, є відкриття саме виконавчого провадження.
Крім того, рада зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що відповідно до п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). 
Також скаржник зазначив, що в ухвалі вказано, що «…12.01.2026 від боржника до суду надійшло клопотання б/н від 12.01.2026 (вх.№464/26), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи №915/1835/23 докази, які підтверджують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення та додаткові докази, які вжито та вживаються боржником для їх усунення згідно переліку…” проте не надано жодної оцінки наданим доказам.
Скаржник звертає увагу, що рішення Миколаївської міської ради від 30 грудня 2025 року № 50/27 «Про звернення депутатів Миколаївської міської ради VIІI скликання до Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України щодо надання додаткової дотації з державного бюджету місцевим бюджетам з метою забезпечення виконання першочергових видатків бюджету Миколаївської міської територіальної громади у 2026 році» та рішення Миколаївської міської ради від 30 грудня 2025 року № 50/26 «Про бюджет Миколаївської міської територіальної громади на 2026 рік» є доказами того, що Миколаївська міська рада не мала об`єктивної можливості виконати судове рішення.
Міська рада зазначає, що відсутність коштів є фактором, який поза розумним сумнівом об`єктивно унеможливлює виділення додаткових коштів для реалізації заходів Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 роки, і відповідно більш швидкого виконання судового рішення по справі №915/1835/23.
Апелянт вказує, що за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Також судом не враховано наведену апелянтом судову практику, адже, відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду згідно з постановою від 13 листопада 2025 року у справі №260/9788/23 виплата перерахованих сум пенсії за відсутності виділення Пенсійним фондом України коштів для їх виплати та без фактичного перерахування коштів боржнику не може вважатися невиконанням рішення суду без поважних причин, а відтак, невиплата позивачу боржником у виконавчому провадженні виплат пенсії на виконання вищевказаного рішення суду зумовлена не недбалістю боржника чи неналежним виконанням ним обов`язків, а сталася з незалежних від боржника причин, які є поважними в розумінні статей 63 та 75 Закону № 1404-VIII.
Апелянт зазначає, що суд мав відмовити у задоволенні заяви позивача про зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, враховуючи той факт, що наказ суду перебуває на виконанні органу Казначейства; суд не надав значення тому, що Миколаївською міською радою здійснено заходи для виконання цього та інших судових рішень (прийнято відповідну програму, почергово виконуються рішення судів, здійснюються заходи для наповнення бюджету), судом проігноровано факт відсутності реальної фінансової можливості негайного виконання всіх судових рішень.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Миколаївської міської ради на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 року у справі № 915/1835/23 та призначено розгляд справи на 30.04.2026 року о 12:30 год.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.05.2026 року призначено справу №915/1835/23 до розгляду на 04.06.2026 о 12:45 год. у зв`язку з відпусткою судді Ярош А.І.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.2026 року призначено справу №915/1835/23 до розгляду на 02.07.2026 року о 11:45 год. у зв`язку з відрядженням головуючого судді.
06.04.2026 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Торгової компанії «АЛМІ» (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Миколаївської міської ради. 
Торгова компанія зазначає, що в даному випадку предметом розгляду є безпідставне свідоме невиконання відповідачем законного рішення суду, про що жодним чином не зазначено в звітах, додаткових поясненнях та апеляційній скарзі Миколаївської міської ради, не спростовано, та не надано підтверджень виконання рішення жодним чином, натомість, надані посилання на справу, яка суперечить викладеній в поясненнях позиції.
Позивач зазначає, що неналежними є посилання на те, що рішення Миколаївської міської ради від 30 грудня 2025 року № 50/27 «Про звернення депутатів Миколаївської міської ради VIІI скликання до Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України щодо надання додаткової дотації з державного бюджету місцевим бюджетам з метою забезпечення виконання першочергових видатків бюджету Миколаївської міської територіальної громади у 2026 році» та рішення Миколаївської міської ради від 30 грудня 2025 року № 50/26 «Про бюджет Миколаївської міської територіальної громади на 2026 рік» (копії надані разом із клопотанням від 12.01.2026) є доказами того, що Миколаївська міська рада не мала об`єктивної можливості виконати судове рішення, проте, здійснює заходи для отримання додаткового фінансування з держави та відповідно для можливості здійснити перерозподіл коштів та збільшити видатки Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 року».
Торгова компанія зазначає, що станом на 06 квітня 2026 року ці рішення Миколаївської міської ради не виконано, жодних надходжень в межах встановленого ліміту 100 000 грн від відповідача на користь позивача не надходило. Вказане твердження та посилання на рішення Миколаївської міської ради були лише маніпуляцією фактами та спробою ввести суд та позивача в оману щодо наявності намірів виконати рішення суду «добровільно», що є недоречним й направлено на уникнення процесуальної відповідальності, оскільки стягнення відбувається в межах процедури примусового виконання та судового контролю.
Також, позивач звертає увагу суду, що відповідач, будучи в повній мірі обізнаним про наявність в нього заборгованості перед Торговою компанією «АЛМІ» в межах справи 915/1835/23 в розмірі 733 138 грн 59 коп. за період з червня 2019 по травень 2023 року, про наявність фактичного землекористувача в цей період ( ОСОБА_1 ), про вибуття Торгової компанії «АЛМІ», як сторони договору оренди землі та переходу усіх прав та обов`язків до ОСОБА_1 , подає позовну заяву лише у грудні 2025 року (після розгляду першого звіту про виконання судового рішення) про стягнення до нового землекористувача лише у розмірі 75 394 грн 13 коп. за період, який втричі менший, ніж він фактично користується земельною ділянкою Миколаївської міської ради. Цією позовною заявою в межах справи №915/2134/25 Миколаївська міська рада самостійно занизила боргові зобов`язання землекористувачів в десять разів за спірною земельною ділянкою. 
Крім того, заявляючи період, за яким проводиться стягнення з ОСОБА_1 з 08.10.2023 по 01.05.2025 та невисування вимог за період з травня 2019 року до нього є доказом того, що Миколаївська міська рада по сьогоднішній день презюмує, що плата за землю за цей період сплачена за рахунок безпідставно збережених грошових коштів Торгової компанії «АЛМІ» і не рахується в бухгалтерському обліку як мінус, оскільки, як зазначалось вище, жодного рішення про необхідність перерозподілу бюджетних коштів відповідачем не приймалось бо він цей борг не визнає, що підтверджується інформацією про справу №915/2134/25.
01.07.2026 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення від Торгової компанії «АЛМІ» (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) в яких позивач зазначає, що оскаржувана ухвала Господарського суду Миколаївської області по справі №915/1835/23 постановлена без порушення норм процесуального законодавства, не передбачала заходів процесуального примусу і ніяким чином не порушила жодних прав чи свобод відповідача, а лише надала йому додатковий час для виконання рішення суду й формування нового звіту щодо його виконання, дані пояснення судовою колегією не прийняті та залишені без розгляду, оскільки подані з порушенням встановленого ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 року строку для надання заяв та клопотань, що відповідно до норм ст.207 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення його без розгляду.
Будь-яких інших заяв чи клопотань не надходило.
В судове засідання 02.07.2026 з`явилися представники позивача і відповідача.
Представник апелянта просив задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 року у справі № 915/1835/23 скасувати та нове судове рішення, яким прийняти звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23.
Представник позивача заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду без змін.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про що свідчить наявні у матеріалах справи рекомендовані поштові повідомлення про направлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, інших ухвал суду. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав.
Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є їх правом, а не обов`язком, явка учасників судового процесу ухвалами суду не визнана обов`язковою, учасники справи скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав осіб, які з`явилися до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Миколаївської міської ради на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 року у справі № 915/1835/23 не потребує задоволення , а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 року у справі № 915/1835/23 не потребує скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Миколаївської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

У грудні Торгова компанія «АЛМІ» (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з Миколаївської міської ради набуті без достатніх правових підстав грошові кошти в сумі 735 792 грн. 28 коп., які було безпідставно сплачені позивачем у період з квітня 2019 року по 24 липня 2023 року.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024, позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з Миколаївської міської ради (м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, код ЄДРПОУ 26565573) на користь Торгової компанії “АЛМІ” (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (м.Одеса, вул.Середня, буд.83-В, код ЄДРПОУ 31327274) 733 138 грн 59 коп. грошових коштів, набутих без достатніх правових підстав та 10997 грн 08 коп. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення суду у вказаній частині 27.12.2024 судом видано відповідний наказ.
05.03.2025 стягувач надіслав заяву про виконання вищезазначеного наказу до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області.
Листом Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області №04-06/2-10/1629 від 12.03.2025 було повідомлено стягувача про залишення заяви без виконання з причини того, що боржник Миколаївська міська рада (ідентифікаційний код юридичної особи 26565573) не обслуговується та не має відкритих рахунків в органах Казначейства Миколаївської області. В листі також зазначено, що після усунення недоліків заяви стягувач має право повторно звернутись до Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області. 
18.03.2025 стягувач звернувся до Господарського суду Миколаївської області із заявою про зміну порядку виконання рішення суду по справі №915/1835/23. 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.04.2025 у справі №915/1835/23 заяву Торгової компанії “АЛМІ” (Підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) б/н від 18.03.2025 (вх.№4169/25 від 19.03.2025) про зміну порядку виконання рішення суду задоволено. Змінено порядок виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23, встановлено новий порядок виконання. Здійснено стягнення з Миколаївської міської ради (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 26565573) через Виконавчий комітет Миколаївської міської ради (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 04056612) на користь Торгової компанії “АЛМІ” (Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (м.Одеса, вул.Середня, буд.83-В, код ЄДРПОУ 31327274) 733138 грн 59 коп. грошових коштів, набутих без достатніх правових підстав та 10997 грн 08 коп. судового збору. Вказана ухвала є виконавчим документом, набрала законної сили з моменту її підписання та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) місяців.
04.09.2025 від стягувача до суду надійшла заява б/н від 04.09.2025 (вх.№12659/25) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №915/1835/23.
Стягувач заяву про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення обґрунтовує тим, що на виконання судового рішення у справі №915/1835/23 Господарським судом Миколаївської області 08.08.2024, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024, 27.12.2024 видано відповідний наказ. Миколаївська міська рада - боржник добровільно рішення суду у справі №915/1835/23 не виконує.
Ухвалою суду від 05.09.2025 призначено вищезазначену заяву до розгляду на 25.09.2025 та запропоновано Миколаївській міській раді надати пояснення щодо заяви Торгової компанії «АЛМІ» б/н від 04.09.2025.
22.09.2025 від боржника (відповідача) - Миколаївської міської ради до суду надійшли додаткові пояснення у справі б/н від 22.09.2025 (вх.№13483/25), в яких він надав свої пояснення щодо заяви стягувача та просить суд відмовити у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на наступне:
- виходячи з приписів ч.4 ст.345-1 Господарського процесуального кодексу України умовою для зобов`язання боржника, яким є орган державної влади, що не виконав рішення суду, подати звіт про виконання судового рішення, є відкриття саме виконавчого провадження. Однак, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не є органами примусового виконання, що прямо визначено у ч.4 ст.345-1 Господарського процесуального кодексу України. Відповідна правова позиція щодо органів Державного казначейства викладена у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 200/7261/13-ц; тому слід відмовити у задоволенні заяви позивача про зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
- виконання судового рішення від 08.08.2024 можливо здійснити виключно у спосіб, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011, у редакції постанови Кабінету Міністрів України №45 від 30.01.2013 (далі – Порядок). Згідно п.3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства. Безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань. Відповідно до абзацу 3 пункту 25 Порядку, у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду, безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми. Міська цільова програма про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 року, затверджена рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 № 49/29 (зі змінами);
- враховуючи, що інших доказів на підтвердження відкриття саме виконавчого провадження у справі №915/1835/23 немає, а наказ суду перебуває на виконанні органу Казначейства, яке є встановленою Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» особою на здійснення гарантованого державою забезпечення виконання рішень суду способом безспірного списання коштів з рахунку боржника (державного органу, державного підприємства або підприємства, примусова реалізація майна якого забороняється) у визначених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» випадках та з урахуванням установлених ним особливостей за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, відповідач просить відмовити у задоволенні заяви позивача про зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Крім того, 22.09.2025 від боржника до суду надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи б/н від 22.09.2025 (вх.№13486/25), в якій він зазначив про неможливість взяти участь в судовому засіданні, призначеному на 25.09.2025 о 13:30, та просив вказане судове засідання провести без участі його представника, а у разі виникнення необхідності отримати додаткові пояснення - перенести на іншу дату, визначену судом.
25.09.2025 від стягувача до суду надійшли додаткові пояснення б/н від 24.09.2025 (вх.№13656/25), в яких він виклав свої заперечення на додаткові пояснення боржника та вказує на те, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 не виконується саме Миколаївською міською радою, а не органами казначейства, й заява позивача (стягувача) не містить вимог до органів казначейства про визнання їх дій або бездіяльності незаконними. Також, заява Торгової компанії «АЛМІ» не є скаргою на бездіяльність органу, який виконує рішення суду. У даному випадку предметом розгляду є безпідставне і свідоме невиконання відповідачем законного рішення суду, про що жодним чином не зазначено в додаткових поясненнях Миколаївської міської ради, не спростовано та не надано підтверджень виконання рішення жодним чином, натомість, надані посилання на справу, яка стосується іншої ситуації, коли судовий контроль здійснювався безпосередньо щодо Державної казначейської служби, як відповідача у справі №200/7261/13-ц. Тому, на думку стягувача, надана боржником судова практика (постанова Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №200/7261/13-ц), на яку посилається боржник, є нерелевантною до спірних правовідносин. 
Крім того, позивачем звернуто увагу на те, що частина 5 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає можливість під час ухвалення рішення суду, за письмовою заявою позивача, зобов`язати орган місцевого самоврядування подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення незалежно від характеру спору, набула чинності на підставі Закону від 21.11.2024, тобто, після набрання рішенням у даній справі законної сили. Тому, єдино можливим судовим рішенням з даного питання є зобов`язання Миколаївської міської ради та Виконавчого комітету Миколаївської міської ради подати звіт про виконання судового рішення від 08.08.2024 по справі №915/1835/23.
Ухвалою суду від 25.09.2025 заяву Торгової компанії «АЛМІ» б/н від 04.09.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №915/1835/23 задоволено. Зобов`язано боржника - Миколаївську міську раду у строк 60 календарних днів з дня отримання цієї ухвали, подати суду звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23.
01.12.2025 боржником подано суду звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23 б/н від 01.12.2025 (вх.№16823/25) разом з документами згідно вказаного переліку у звіті та останній просить суд прийняти вказаний звіт.
Ухвалою суду від 05.12.2025 визначено розглянути матеріали зазначеного звіту у судовому засіданні з викликом сторін та призначено його розгляд на 23.12.2025.
22.12.2025 від стягувача до суду надійшли додаткові пояснення у справі б/н від 22.12.2025 (вх.№18592/25), в яких він виклав свої заперечення щодо наданого боржником звіту та просить суд відмовити в прийнятті звіту Миколаївської міської ради та застосувати до боржника заходи процесуального примусу у вигляді штрафу. А також просить суд встановити боржнику додатковий строк для виконання судового рішення з врахуванням інтервалів між пленарними засіданнями Миколаївської міської ради 30 днів.
12.01.2026 від боржника до суду надійшло клопотання б/н від 12.01.2026 (вх.№464/26), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи №915/1835/23 докази, які підтверджують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення та додаткові докази, які вжито та вживаються боржником для їх усунення згідно переліку.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 по справі № 915/1835/23 у прийнятті звіту Миколаївської міської ради б/н від 01.12.2025 (вх.№16823/25) про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23 відмовлено. Зобов`язано боржника - Миколаївську міську раду подати до суду новий звіт про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23 в строк до 12.03.2026.
Предметом апеляційного перегляду є ухвала Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026, якою було відмовлено у прийнятті звіту Миколаївської міської ради б/н від 01.12.2025 (вх.№16823/25) про виконання судового рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024 у справі №915/1835/23.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ч.1,2 ст.18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч.4 ст.345-1 Господарського процесуального кодексу України, якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.
У відповідності до ч.2 ст.345-3 Господарського процесуального кодексу України, звіт боржника про виконання судового рішення має містити, зокрема: відомості про виконання боржником судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання (п.5); у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення (п.6); перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому (п.7).
Згідно ч.3 ст.345-3 Господарського процесуального кодексу України до звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що у поданому на розгляд суду звіті боржником зазначено наступне:
- виконання усіх судових рішень, у т.ч. рішення у справі №915/1835/23 можливо здійснити виключно у спосіб, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011, у редакції постанови Кабінету Міністрів України №45 від 30.01.2013 (далі – Порядок). Згідно п.3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства. Відповідно до зазначеного Порядку безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а в разі їх відсутності територіальний орган Держказначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов`язує здійснити дії, спрямовані на виконання рішення суду та пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Держказначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України. Відповідно до абз.3 п.25 Порядку у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми. Міська цільова програма про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 року, затверджена рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29 (зі змінами).
- 15.05.2025 до виконавчого комітету Миколаївської міської ради надійшло від Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області повідомлення про здійснення безспірного списання № 02-06/1-08/734 від 13.05.2025 та вимога про здійснення безспірного списання № 02-06/1-08/735 від 13.05.2025. У відповідь на вказане повідомлення та вимогу, виконавчим комітетом Миколаївської міської ради надано підтвердження щодо коду програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів, коду економічної класифікації видатків та рахунку щодо безспірного списання грошових коштів (справа №915/1835/23), а також листом №15284/02.02.01-40/02/14/25 від 10.06.2025 повідомлено, що наразі виконавчими органами Миколаївської міської ради розглядаються питання щодо можливості перерозподілу коштів в місцевому бюджеті м. Миколаєва з метою виконання Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 роки, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29 (зі змінами та доповненнями). Відповідно до Додатку 2 до Програми «ЗАХОДИ Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 роки» орієнтовні обсяги фінансування у 2025 році складають 1 728,76 (тис. грн). У зв`язку з недостатнім залишком коштів для реалізації Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019- 2026 роки, затвердженою рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29 (зі змінами), юридичним департаментом Миколаївської міської ради повідомлено службовою запискою №32285/02.06.02.01-04/25-2 від 11.06.2025 керуючого справами виконавчого комітету Миколаївської міської ради Волкова А.С. про необхідність внести зміни до бюджету Миколаївської міської територіальної громади на 2025 рік в частині збільшення фінансування Програми про виконання рішень на погашення заборгованості за судовими рішеннями про стягнення коштів міського бюджету. В подальшому листом №38330/02.08-09/25-2 від 10.07.2025 виконавчим комітетом Миколаївської міської ради надано пропозиції щодо змін до бюджету, а департаментом фінансів Миколаївської міської ради підготовлено проєкт рішення Миколаївської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 19.12.2024 №39/99 «Про бюджет Миколаївської міської територіальної громади на 2025 рік» для розгляду на черговій сесії.
- п.23 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього. Згідно приписів ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядок скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради. Таким чином, обов`язковість дотримання регламенту ради при підготовці питання до розгляду сесією ради передбачено чинним законодавством України. Згідно ч.3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Відповідно до абзацу першого частини 4 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Станом на дату подачі даного звіту, вищевказаний проєкт рішення Миколаївської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 19.12.2024 №39/99 «Про бюджет Миколаївської міської територіальної громади на 2025 рік» (файл s-fi-006) не прийнято.
- Юридичним департаментом Миколаївської міської ради також було розглянуто лист керуючого справами виконавчого комітету Миколаївської міської ради про підготовку пропозицій до Бюджетної декларації на 2026-2028 роки, та повідомлено, що з метою погашення накопиченої заборгованості та подальшого своєчасного виконання судових рішень необхідно передбачити кошти орієнтовно на погашення заборгованості за судовими рішеннями про стягнення коштів міського бюджету, боржниками по яких є виконавчі органи міської ради у 2026 році – 9 500 000 грн, у 2027 – 1 100 000 грн, у 2028 році – 1 200 000 грн. 
- станом на дату подачі звіту судове рішення не виконано, але як зазначено, вище рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства у межах наявних бюджетних асигнувань. З листа виконавчого комітету Миколаївської міської ради №15284/02.02.01-40/02/14/25 від 10.06.2025 вбачається, що станом на 10.06.2025 (після надходження вимоги про здійснення безспірного списання № 02-06/1-08/735 від 13.05.2025 (справа №915/1835/23) на виконанні знаходяться такі вимоги Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області: від 30.10.2024 №02-06/1-08/1315 (справа №490/9258/23), від 02.09.2024 №02-06/1-08/1078 (справа №915/117/24), від 02.09.2024 №02-06/1-08/1076 (справа №915/117/24), від 23.08.2024 №02-06/1-08/1045 (справа №915/1515/23), від 09.08.2024 №02-06/1-08/987 (ВП №68699986), від 09.10.2024 №02-06/1-08/1198 (справа №915/1582/23), від 23.08.2024 №02-06/1 08/1047 (справа №915/1517/23), від 19.12.2024 № 02-06/1-08/1515 (справа №488/2679/20), від 25.06.2024 №02-06/1-08/766 (справа №915/1165/21), від 25.09.2024 №02-06/1-08/1162 (справа № 915/110/22), від 20.09.2024 № 02-06/1-08/1135 (справа №915/1586/23), від 20.12.2024 №02-06/1-08/1522 (справа №915/763/24), від 30.10.2024 №02-06/1-08/1313 (справа №490/9142/23), від 28.08.2024 №02-06/1-08/1064 (справа №487/7919/23), від 20.11.2024 №02-06/1-08/1409 (справа № 915/310/23), від 20.09.2024 №02-06/1-08/1133 (справа №915/323/24), від 20.01.2025 №02-06/1-08/126 (справа №915/669/24), від 19.02.2025 №02-06/1-08/256 (справа №400/2582/21), від 14.10.2024 №02-06/1-08/1220 (справа №915/1257/23), від 18.03.2025 №02-06/1 08/384 (справа №400/600/23), від 12.03.2025 №02-06/1-08/351 (справа №915/1583/23), від 12.03.2025 №02-06/1-08/349 (справа №915/1583/23), від 16.01.2025 № 02-06/1-08/117 (справа №915/1222/19), № 02-06/1-08/565 від 11.04.2025 (справа №915/1168/24), №02-06/1-08/566 від 11.04.2025 (справа № 915/1504/24), №02-06/1 08/563 від 11.04.2025 (справа №915/970/24), №02-06/1-08/564 від 11.04.2025 (справа №915/957/24), №02-06/1-08/550 від 25.04.2025 (справа №915/1896/23), №02-06/1 08/546 від 25.04.2025 (справа №915/1222/19), №02-06/1-08/548 від 25.04.2025 (справа №915/391/24), №02-06/1-08/698 від 06.05.2025 (справа №915/710/21), №02-06/1 08/770 від 16.05.2025 (справа №915/507/22), №02-06/1-08/735 від 13.05.2025 (справа №915/1835/23), №02-06/1-08/889 від 02.05.2025 (справа №915/1108/24), №02-06/1 08/891 від 02.06.2025 (справа №915/258/24), №02-06/1-08/893 від 02.06.2025 (справа №915/258/24).
- відповідно до листа Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №29775/02.02.01-40/02/14/25 від 14.11.2025 (копія додається) станом на 14.11.2025 у Виконавчого комітету Миколаївської міської ради на виконанні знаходяться такі вимоги Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області: від 20.09.2024 №02-06/1-08/1135 (справа №915/1586/23), від 18.03.2025 №02-06/1-08/384 (справа №400/600/23), №02-06/1 08/565 від 11.04.2025 (справа №915/1168/24), № 02-06/1-08/566 від 11.04.2025 (справа №915/1504/24), №02-06/1-08/563 від 11.04.2025 (справа №915/970/24), №02-06/1-08/564 від 11.04.2025 (справа №915/957/24), №02-06/1-08/650 від 25.04.2025 (справа №915/1896/23), №02-06/1-08/646 від 25.04.2025 (справа №915/1222/19), №02-06/1 08/648 від 25.04.2025 (справа №915/391/24), №02-06/1-08/698 від 06.05.2025 (справа №915/710/21), №02-06/1-08/770 від 16.05.2025 (справа №915/507/22), №02-06/1-08/735 від 13.05.2025 (справа №915/1835/23), №02-06/1-08/889 від 02.06.2025 (справа №915/1108/24), №02-06/1-08/891 від 02.06.2025 (справа №915/258/24), № 02-06/1-08/893 від 02.06.2025 (справа №915/258/24), № 02-06/1-08/1194 від 14.07.2025 (справа №490/8166/24), №02-06/1-08/1174 від 10.07.2025 (справа №915/1580/23), № 02-06/1 08/1176 від 10.07.2025 (справа №915/1580/23), № 02-06/1-08/1419 від 21.08.2025 (справа №915/296/24), №02-06/1-08/1421 від 21.08.2025 (справа №915/296/24), № 02-06/1-08/1672 від 23.09.2025 (справа №400/15802/23), № 02-06/1-08/1670 від 23.09.2025 (справа №915/1222/19), №02-06/1-08/1713 від 29.09.2025 (справа №915/1459/24), №02-06/1-08/1765 від 09.10.2025 (справа №915/203/24), № 02-06/1-08/1767 від 09.10.2025 (справа №915/203/24), від 23.10.2025 №02-06/1-08/1852 (справа № 400/805/24). Таким чином, за період з 10.06.2025 по 14.11.2025 у порядку черговості здійснено стягнення коштів з місцевого бюджету на виконання рішень судів по 19 вимогам. Станом на 01.12.2025 справа №915/1835/23 знаходиться на 14 місці по черговості надходження виконавчих документів до органів Казначейства (таблиця невиконаних примусових стягнень, що надійшли у 2025 році додається). З викладеного вбачається, що виконавчими органами Миколаївської міської ради розглядаються питання щодо можливості перерозподілу коштів в місцевому бюджеті м.Миколаєва з метою виконання Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 роки, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29 (зі змінами та доповненнями).
Відповідно до ч.1 ст.345-4 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.
Згідно ч.2 ст.345-4 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 345-3 цього Кодексу.
Проаналізувавши зміст поданого боржником звіту з додатками, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що звіт подано з додержання вимог частин другої та третьої статті 345-3 Господарського процесуального кодексу України.
В той же час, колегією суддів встановлено, що також правильним є висновок суду першої інстанції про те, що станом на дату подачі звіту боржником судове рішення не виконано навіть частково; після набрання рішенням законної сили минув майже рік, а заходи, які зазначені у звіті, вживаються виключно виконавчими органами Миколаївської міської ради, однак вони є недостатніми для своєчасного та повного виконання рішення суду першої інстанції.
Так, наведені боржником у звіті обставини не свідчать про наявність підстав, які об`єктивно ускладнюють виконання рішення суду першої інстанції, оскільки боржником - Миколаївською міською радою, як колегіальним органом, не розглянуто та не прийнято, без жодного мотивування, підготовлений Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, Юридичним департаментом Миколаївської міської ради та Департаментом фінансів Миколаївської міської ради проект рішення Миколаївської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 19.12.2024 №39/99 «Про бюджет Миколаївської міської територіальної громади на 2025 рік», спрямований на перерозподіл коштів в місцевому бюджеті м. Миколаєва з метою виконання Міської цільової програми про виконання рішень про стягнення коштів з виконавчих органів Миколаївської міської ради на 2019-2026 роки, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2018 №49/29, тобто, з метою своєчасного виконання судових рішень.
Місцевим господарським судом вірно встановлено, що апелянтом також не надано жодних обґрунтованих заперечень тим фактам, які викладені боржником у додаткових поясненнях (вх. №18592/25 від 22.12.2025) щодо доцільності тих закупівель, які здійснив відповідач у 2025 році, на суми, яких вистачило б для погашення заборгованості за усіма судовими рішеннями, перелік яких зазначає відповідач у своєму звіті, у разі їх перерозподілу для виконання власних зобов`язань.
Колегія суддів зазначає, що у поданому боржником звіті не вказано навіть орієнтовні строки виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 08.08.2024, яке залишено без змін Південно-західним апеляційним господарським судом 02.12.2024 у справі №915/1835/23 та їх обґрунтування, що порушує баланс інтересів сторін.
Посилання апелянта на Регламент Миколаївської міської ради та складну внутрішню організацію міської ради, яка не дозволяє швидко проводити пленарні засідання та приймати рішення, колегією суддів не можуть розцінюватись як обставини, які об`єктивно ускладнюють виконання рішення суду першої інстанції.
Щодо посилання апелянта на те, що виходячи з приписів ч.4 ст.345-1 Господарського процесуального кодексу України, умовою для зобов`язання боржника, яким є орган місцевого самоврядування, подати звіт про виконання судового рішення, є відкриття саме виконавчого провадження, колегія суддів зазначає наступне.
Дійсно, відповідно до положень частин 4, 5 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України, якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору. Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду. Такий звіт розглядається за правилами статей 345-3 і 345-4 цього Кодексу. Заява, передбачена абзацом 1 цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Ці положення набули чинності на підставі Закону від 21.11.2024, тобто, після набрання рішенням у даній справі законної сили.
Даний вид судового контролю є новелою у господарському процесуальному законодавстві, проте вже досить давно застосовується в рамках адміністративного судочинства.
За сталою практикою адміністративних судів правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків, згідно з судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2025 у справі №990/47/23 та від 14.05.2020 у справі №800/320/17.
Таким чином, у цьому випадку право стягувача на здійснення судового контролю не пов`язується з відкриттям саме виконавчого провадження.
На даний час єдино можливим судовим рішенням з даного питання є подання окремої заяви про зобов`язання Миколаївської міської ради та Виконавчого комітету Миколаївської міської ради подати звіт про виконання судового рішення від 08.08.2024 по справі №915/1835/23.
Крім того, на думку суду, невірним є буквальне тлумачення боржником ч.2 ст.345-1 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язкового відкриття «виконавчого провадження», оскільки у контексті вказаної норми законодавцем робиться акцент на невиконання боржником судового рішення, виконання якого певний час триває у той чи інший спосіб, оскільки судовий контроль за виконанням рішення, яке навіть не подане стягувачем на виконання, втрачає сенс.
На переконання колегії суддів, правовідносини у справі №260/9788/23, на яку посилається апелянт, не є релевантними до даних правовідносин, оскільки у вказаній справі йдеться мова про те, що виконання судового рішення в повному обсязі можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України після отримання їх від головного розпорядника коштів розпорядником нижчого рівня, тоді як виконання судового рішення у даній справі залежить саме від рішення відповідача – Миколаївської міської ради, яка і є розпорядником бюджетних коштів місцевого бюджету.
Тобто, невиконання судового рішення у даній справі пов`язано з бездіяльністю відповідача, як колективного органу, шляхом неприйняття рішення щодо перерозподілу коштів місцевого бюджету.
Як встановлено вище, доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
По справі «Руїз Торіха проти Іспанії», ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. 
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені судом і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Колегія суддів вважає, що у даному випадку суд першої інстанції, постановляючи судове рішення, вірно застосував положення національного законодавства, надав вірну оцінку спірним правовідносинам у контексті зазначених норм, у зв`язку із чим оскаржуване рішення в частині, яке переглядається в апеляційному порядку, є правомірним, а доводи апелянта, зазначені ним в апеляційній скарзі, є такими, що фактично зводяться лише до часткової незгоди з ухвалою суду, що не може бути обґрунтованою підставою для її скасування або зміни. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Миколаївської міської ради на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 року у справі № 915/1835/23 не потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 року у справі № 915/1835/23 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської міської ради на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 року у справі № 915/1835/23 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2026 року у справі № 915/1835/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, не підлягає оскарженню до Верховного Суду відповідно до вимог п. 37 ч. 1 ст. 255 та п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови складено 02.07.2026 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва

Судді Я.Ф. Савицький

А.І. Ярош