Справа № 161/3762/26  Провадження №33/802/335/26 	Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Шевчук Д.О., іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2026 року щодо ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Також стягнуто з  ОСОБА_2 в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 11.02.2026 о 11.30 год. у с. Липини, по вул. Івана Богуна, керуючи автомобілем Fiat Doblo НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну та рухаючись прямо не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п.13.1, п.2.3.б ПДР України, що кваліфіковано за ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді необґрунтованою. Вказує на те, що ОСОБА_2 на момент винесення постанови перебував за кордоном, що унеможливило своєчасну підготовку та подання апеляційної скарги. Посилається на те, що відео з бодікамер працівників поліції не були долучені до матеріалів справи, а працівниками поліції не було зафіксовано, що в момент ДТП ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля. Зазначає, що згідно схеми ДТП зіткнення транспортних засобів відбулось по розмітці, яка розділяє дві смуги руху. Крім того, до матеріалів справи долучено лише письмові пояснення учасників ДТП, при цьому не долучено пояснення інших осіб, в тому числі свідків, поліцейськими не зафіксовано моменту ДТП, не наведено перелік видимих пошкоджень автомобілів. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин є слушними та обґрунтованими, а тому строк на апеляційне оскарження постанови судді щодо  ОСОБА_2 підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Шевчук Д.О., яка подану апеляційну скаргу підтримувала, просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу заперечував і просив постанову залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Приписами ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Проаналізувавши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами справи.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.
Так, винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 588615 від 11.02.2026, складеного щодо нього за порушення вимог п.2.3б, п.13.1 ПДР (а.с.1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.02.2026, на якій зафіксовані напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, розташування автомобілів після зіткнення, перелік видимих пошкоджень автомобілів (а.с.3), поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_1 (а.с.5), а також іншими матеріалами справи.
Матеріалами справи підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..
Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він рухався по своїй смузі для руху, під час зближення водій ОСОБА_2 частково виїхав на його смуху руху, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів дзеркалами.
Приписами п.1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п.2. 3. «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до п.2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 своїм правом скористався, надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі зазначення місце зіткнення транспортних засобів, не заявляв.
Згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення відбулось на зустрічній смузі руху для водія ОСОБА_2 (а.с.3).
Ці обставини свідчать про те, що в момент зіткнення транспортних засобів, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 частково перебував на зустрічній смузі руху.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Наявні у справі докази: дані схеми ДТП (місце зіткнення, розташування автомобілів після ДТП,), характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, пояснення учасників ДТП - свідчать про те, що саме невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам ПДР перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням даної ДТП та її наслідками, а отже і про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_2 , які полягали в порушенні ним п.2.3 б, п.13.1 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.
До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Враховуючи вищенаведене, доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками місцевого суду.
Підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
II О С Т А Н О В И В :
Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2026 року щодо ОСОБА_2 .
Апеляційну скаргу захисника Зачепіло З.Я. – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2026 року щодо ОСОБА_2 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Волинського апеляційного суду   В.П. Денісов