Справа № 519/2106/25 
1-кп/519/10/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2026 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Південне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 за №12023162200000152, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Арциз Болградського району Одеської області, українець за національністю, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді навідника 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше судимого вироком Південного міського суду від 29.07.2025 за ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, звільненого відповідно до ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, 
обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді навідника 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат» вчинив умисне кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності із застосуванням холодної зброї за наступних обставин.
Так, 02.08.2023 приблизно о 19 годині 50 хвилин у ОСОБА_4 , який проходив по АДРЕСА_3 , де розташований багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_4 , виник раптовий протиправний умисел, спрямований на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням холодної зброї.
Діючи безпричинно із хуліганських мотивів, ОСОБА_4 02.08.2023 близько о 19 годині 50 хвилин, спустився до приміщення укриття, що розташоване поблизу під`їзду №12 житлового будинку №14 за вищевказаною адресою, розуміючи, що там перебувають неповнолітні особи, з якими він особисто не знайомий, розуміючи власну перевагу над ними, прагнучі самоствердитися та показати своє явне нехтування до існуючих у суспільстві правил поведінки та норм моралі, перебуваючи у громадському місці, діючи умисно, нахабно виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, почав грубо порушувати громадський порядок, а саме безпричинно висловлювати у бік неповнолітніх осіб погрози застосування насильства та фізичної розправи щодо них, після чого демонстративно та відкрито дістав з пакету ніж, що є холодною зброєю, та почав ним погрожувати присутнім неповнолітнім особами, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Внаслідок чого, особи, які перебували у вказаному приміщенні вибігли з приміщення укриття, у свою чергу ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, почав переслідувати неповнолітніх осіб, та перебуваючи біля входу до приміщення укриття за вказаною адресою, діючи зухвало, розуміючи, що за його діями спостерігають неповнолітні особи та інші місцеві жителі, демонструючи своїми діями своє зневажливе ставлення до загальноприйнятих у суспільстві норм моральності та правил поведінки, порушуючи спокій громадян, тримаючи в правій руці ніж, демонструючи його усім присутнім неповнолітнім особам, продовжував висловлювати погрози фізичною розправою на адресу присутніх неповнолітніх осіб, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , після чого, приставив ніж до шиї потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погрожуючи йому при цьому йому фізичною розправою, чим порушив громадський порядок та створив реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілого, після чого дії ОСОБА_4 було припинено очевидцем події ОСОБА_16 , який силою вибив з рук ОСОБА_17 ніж, та таким чином, припинив його протиправну поведінку відносно потерпілого та інших осіб.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю. Підтвердив, що 02.08.2023 приблизно о 19 годині 50 хвилин він проходив по АДРЕСА_3 , та спустився до приміщення укриття, що розташоване поблизу під`їзду №12 житлового будинку АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою, в якому постійно збирались підлітки, почав висловлювати у бік неповнолітніх осіб, які там знаходились, погрози застосування насильства та фізичної розправи щодо них, після чого дістав з пакету ніж, та почав ним погрожувати присутнім приставивши ніж до шиї потерпілого ОСОБА_9 , погрожуючи йому при цьому фізичною розправою. Далі його дії були припинені очевидцем події ОСОБА_16 . Про вчинене шкодує, розкаюється та запевняє, що зробив відповідні висновки для себе.
Потерпіла сторона просила суд провести судовий розгляд за їх відсутності.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням холодної зброї.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. В справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Судом також враховується, що обвинувачений є військовослужбовцем, на профілактичному обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває.
Згідно вироку від 29.07.2025 Південного міського суду Одеської області ОСОБА_4 засуджений за ст.129 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, зі звільненням від покарання з іспитовим строком на 1 рік відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
Тобто кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинене ним 02.08.2023 до ухвалення останнього за часом вироку 29.07.2025, тому покарання обвинуваченому слід визначати за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ст.70 ч.4 КК України. 
На підставі викладеного, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі. Із врахуванням положень ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням покарання призначеного вироком Південного міського суду Одеської області від 29.07.2025 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням статей 75, 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави слід стягнути витрати на проведення судової експертизи зброї у розмірі 3823,68 грн.
Відомості про майно, на яке накладено арешт, інші процесуальні витрати у суду відсутні, тому дані питання судом не вирішувалися.
Ухвалою суду від 20.05.2026 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. 1, п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись статтями 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Південного міського суду Одеської області від 29.07.2025 за ст.129 ч.1 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки. 
На підставі ст.76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 20.05.2026.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_4 залишити до набрання цим вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3823 (три тисячі вісімсот двадцять три) грн 68 коп., витрат на проведення судової технічної експертизи зброї, яку проведено Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.
Речові докази: ніж у піхвах – ніж мисливський, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, знищити.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Південний міський суд Одеської області, з особливостями, передбаченими ст. 394 КПК України. 
Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_18