Єдиний унікальний номер: 378/576/26 
Провадження № 1-кп/378/34/26  

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді:            ОСОБА_1 , 
за участю секретаря:  ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого:  ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі судових засідань в селищі Ставище кримінальне провадження № 42026112030000108 щодо  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горохолино Богородчанської селищної громади Івано-Франківської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, 
ВСТАНОВИВ:

05.05.2026 до Ставищенського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42026112030000108.
В підготовчому судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості.
За змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем JEEP PATRIOT, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись на 151 км автодороги Р-18 сполученням «Житомир-Попільня-Сквира-Володарка-Ставище», в напрямку від селища Ставище до смт. Володарка Білоцерківського району Київської області, проявив неуважність та небезпечність, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, при будь-якій зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не контролював рух керованого ним транспортного засобу, в наслідок чого допустив занос керованого ним автомобіля з виїздом на зустрічну смугу руху, де втратив керування, після чого допустив зіткнення передньою правою, а також правою боковою частиною керованого ним автомобіля, із передньою правою частиною автомобіля ЕТАЛОН, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався у своїй, зустрічній смузі руху, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3. (б), 10.1, 12.1, 14.2 (в) ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, відповідно до яких:п.1.5) Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3 (б)) Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі; п.10.1) Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.1) Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.14.2 (в)) Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля JEEP PATRIOT реєстраційний номер НОМЕР_1 отримали тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_5 - у вигляді тяжкої закритої черепно-мозкової травми з вдавленим уламковим переломом лобної кістки, перелому стінок верхніх та медіальних обох орбіт без зміщення уламків, крововиливу над твердою мозковою оболонкою, контузії правої лобної частки головного мозку, закритого перелому 5-ї п`ястної кістки правої кисті, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент заподіяння; ОСОБА_6 - у вигляді відкритого багато уламкового внутрішньо-суглобового перелому дистального відділу правої плечової кістки першого ступеня зі зміщенням уламків, закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки з допустимим зміщенням, закритого травматичного розриву дистального міжкісткового синдесмозу правого передпліччя з вивихом голівки ліктьової кістки та переломом шиловидного відростка ліктьової кістки, закритого уламкового перелому другої п`ястної кістки правої кисті зі зміщенням відломків, забою грудної клітини, які відносяться до середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.
Сукупність допущених водієм ОСОБА_7 порушень вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 10.1, 12.1, 14.2(в) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Під час досудового розслідування укладено угоду про визнання винуватості між начальником Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_7 у присутності захисника обвинуваченого – ОСОБА_4 ..
Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 286 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також вказаною угодою сторони погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 за ст. 286 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявні письмові заяви потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в яких вони підтвердили свою згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 ..
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Потерпілі не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Вислухавши думку прокурора, потерпілих, обвинуваченого та його захисника, перевіривши вказану угоду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України та може бути затверджена судом. 
Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.
При вирішенні питання про можливість затвердження угоди та призначення узгодженого угодою покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який визнає свою вину повністю, по місцю реєстрації характеризується задовільно, не працює, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання  ОСОБА_7  суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання  ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його відношення до вчиненого, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих обставин та відсутністю обтяжуючих обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, - суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, та призначення обвинуваченому  ОСОБА_7 узгодженої сторонами міри покарання за ст. 286 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 травня 2026 року, укладену між начальником Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Застосувати до ОСОБА_7 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя                ОСОБА_1