Справа № 476/474/26
Провадження № 3/476/178/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2026 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В., за участю секретаря Желєзняк А.А.
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Міністерства Оборони України
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого по АДРЕСА_1 
за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

20.05.2026 року близько 15:00 години солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов?язків військової служби, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», самовільно залишив пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов?язків військової служби, до 19:20 години 21.05.2026 року.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, винним себе у вчиненні вищевказаного правопорушення визнав повністю.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до слідуючого висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат (матрос) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.
Відповідно до ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат зобов`язаний підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.
Згідно ст.ст. 2-4 Дисциплінарно статут Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає у разі вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинених особою в умовах особливого періоду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП підтверджується наступними доказами, що знаходяться в матеріалах справи, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення № 389 від 06.06.2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.06.2026 року;
- копією військового квитка серії НОМЕР_2 від 20.04.2022 року;
- даними з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 386 від 30.12.2025 року;
- даними доповіді командира військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини від 20.05.2026 року.
Досліджені судом докази не викликають у суду сумнівів у їх об`єктивності, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
Таким чином, суд вважає, що в ході розгляду справи встановлено, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем тривалістю до десяти діб.
У відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обираючи вид адміністративного стягнення у відношенні правопорушника, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин не встановлено.
Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення у відношенні правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, у вигляді штрафу.
Згідно ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн. на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 278-280, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. (р/р: UA 508999980313080106000014456 одержувач: Єланецька селищна ТГ/Миколаїв ГУК/ ТГ смт. Єланець/21081100 ЄДРППОУ 37992030 Казначейство України (ел. адм. податок).
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, зазначений в ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя        Н.В. Чернякова