Справа № 502/707/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого – судді Маслеников О.А.
за участю:
секретаря судового засідання – Скрипкіної А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом
Жур`ян Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 
до
ІНФОРМАЦІЯ_1 
про
скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

06.04.2025 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшов позов Жур`ян Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № R380891 від 27.02.2026 року за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень. 
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що згідно суті правопорушення, 23.02.2026 року біля 11 год. 30 хв. під час дії особливого періоду, мобілізації та військового стану до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками НП було доставлено військовозобов`язаного гр. ОСОБА_1 , 1977 року народження. 
Перевіркою було встановлено, що відповідно до п. 30, п. 301, п. 302, п. 303 «Порядку проведення призиву громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів було згенеровано повістку № 5845537 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09-00 годину 28.12.2025 року. Повістка була направлена листом УКРПОШТИ за адресою вказаною ОСОБА_1 , за його місцем проживання зазначеним в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів: АДРЕСА_1 . Конверт з повісткою було повернуто з поміткою «відмова». 
Отже відповідно до вимог ч. 2 п. 41 «Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації на особливий період» вважається, що повістка була належним чином вручена ОСОБА_1 .
Не зважаючи на вказані обставини ОСОБА_1 у зазначений в повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув.
Своїми діями останній порушив вимоги ч.1, ч.3, ч.5 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладено штраф у сумі 17 000 гривень.
Представник позивача зазначає, що ознайомившись з суттю правопорушення позивач пояснив що він, з 07.11.2025 року подав заяву до Вилківської міської ради, про те що його сім`я бажає бути прийомними батьками для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківських прав. На підставі цієї заяви, Вилківська міська рада видали довідку № 420/01-08 від 19.01.2025 року, про бажання сім`ї ОСОБА_2 стати прийомними батьками та довідку за цим же номером і датою, про те що їх направлять на проходження курсів прийомних батьків. Копію цієї заяви та Довідок позивач надав до ІНФОРМАЦІЯ_2 та його заставили пройти ВЛК. 24.11.2025 року позивач пройшов ВЛК та здав його до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
02.12.2025 року служба у справах дітей надала сім`ї позивача лист з графіком проходження курсів, де ОСОБА_1 з дружиною повинні бути присутніми, копію якого позивач приніс до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
08.01.2026 року було винесено Рішення Вилківської міської ради про утворення прийомної сім`ї та укладений Договір про влаштування дитини на виховання та спільне проживання, копію цих документів, позивач також заніс до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час надання вищезазначених копій документів, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 роз`яснили ОСОБА_1 , що він повинен звернутися до ЦНАП та подати заяву на відстрочку. 
22.01.2026 року позивач через ЦНАП подав заяву та копії необхідних документів для отримання відстрочки, яку отримав через 4-5 днів.
При всіх відвідувань ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли позивач надавав документи, йому жодного разу не вручали повістку, не доводили до його відома про наявності будь-якої повістки та про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Про наявність листа з повісткою, позивач не знав і не міг знати, бо до його відома, ніхто будь-яким чином не доводив, не зважаючи на те, що його номер мобільного телефону був у РТЦК та СП і у електронному застосунку «РЕЗЕРВ+», лише коли прийшов лист з Постановою № R380891 від 27.02.2026 року, його сповістили і вручили під підпис, таким чином це підтверджує факт не надходження на його адресу листа з повісткою.
Після складання адміністративного протоколу № 122 від 23.02.2026 року, позивач особисто сказав та написав, що зі змістом адміністративного протоколу не згоден, та повістку не отримував. 
Також звертає увагу на той факт, що 23.02.2026 року позивача працівники поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 не доставляли, він сам прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для з`ясування причин того, що при наявності відстрочки, у нього в застосунку «РЕЗЕРВ+» з`явився напис, що він перебуває у розшуку.
Своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 210-1 КУпАП ОСОБА_1 не визнає. Вищевказана постанова № R380891 від 27.02.2026 року про адміністративне правопорушення, не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому позивач вважає дану постанову незаконною, та такою що підлягає скасуванню, а адміністративна справа -закриттю. 
На думку представника позивача, постанова № R380891 є незаконною та необґрунтованою, оскільки вона винесена з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, в постанові відсутня інформація про докази, які підтверджують винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, не містить жодної інформації про обставини вчиненного правопорушення, не вказана дата, час та місце скоєння мною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КупАП. 
На підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд:
- поновити пропущений строк на оскарження постанови № R380891 від 27.02.2026 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову № R380891 від 27.02.2026 року, складену начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.
- провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити у зв`язку за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 13.04.2026 відкрито провадження по справі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, строк подання відзиву, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. 
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи у порядку письмового провадження, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами..
Дослідивши додані до адміністративного позову докази, проаналізувавши релевантні положення законодавства, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 122 від 23.02.2026 року, складеного старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_5 , вбачається, що 23.02.2026 року біля 11 год. 30 хв. під час дії особливою періоду, мобілізації та військового стану до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками НП було доставлено військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 1977 року народження. Перевіркою було встановлено, що відповідно до п. 30, п. 30-1, п. 30-2, п. 30-3 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період», затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було згенеровано повістку №5845537 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 28.12.2025 року на 09:00 годину. Повістка була направлена листом AT «УКРПОШТА» за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів: АДРЕСА_1 . Конверт повісткою було повернуто з поміткою «відмова». Отже відповідно до вимог ч. 2 п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» вважється, що повістка була належним чином вручена ОСОБА_1 . Не зважаючи на вказані обставини ОСОБА_1 у зазначений в повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув. Своїми діями останній порушив вимоги ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. 
Вказаний протокол містить відомості, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 годині 00 хвилин 27.02.2026 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , кабінет № 21.
Також у графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» 23.02.2026 року, власноруч ОСОБА_1 зазначено, що зі змістом протоколу він не згоден. Повістку ніхто не приносив та він не відмовлявся від отримання /а.с.8/.
Згідно постанови № R380891 від 27.02.2026 року про справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 установлено, що за результатами з`ясування обставин справи було встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. На підставі порушень зазначених у протоколі, ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень /а.с.7/.
Як вказує позивач, із зазначеною копією вказаної постанови, він ознайомився лише 28.03.2026 року, коли отримав її поштою /а.с. 23/.
Згідно заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_7 від 07.11.2025 року на ім`я начальника служби у справах дітей Вилківської міської ради вбачається, що заявники просять зареєструвати їх , як потенційних прийомних батьків /а.с.13/.
Згідно довідки №420/01-08 від 19.11.2025 року наданої службою у справах дітей Вилківської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 виявили бажання створити прийомну сім`ю та взяти на виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та вони будуть направлені на навчання кандидатів у прийомні батьки до Комунальної установи «Обласний центр методичної роботи та соціальних виплат» Одеської обласної ради /а.с.15/.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №2025-1124-1042-4402-0 від 24.11.2025 року встановлено, що солдат(запасу) ОСОБА_1 , 2822202238, 08.04.1977, призваний з 07.06.1997 перебуває на військовому обліку в перову відділі ІНФОРМАЦІЯ_5 . Слюсар по монтажу мостів. Проведено медичний огляд «ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 » 24.11.2025 року. Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК025 та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Z00. Опис діагнозу: Здоровий. На підставі статті графи ІІ розкладу хвороб: Придатний до військової служби /а.с.9/.
Згідно Витягу з за стосунку «Резерв+» військово-облікового документа відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сформованого 06.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 пройшов ВЛК 24.11.2025 року та згідно постанови ВЛК – придатний. На підставі п.8 ч. 1 ст. 23 має відстрочку до 03.05.2026 року. Дата уточнення даних 04.12.2025 року /а.с.12/. 
При ухваленні рішення судом були застосовані наступні правові норми:
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час розгляду справи.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістка керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до абзацу 12 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до частини першої пункту 2 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, передбачається відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період.
Адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у спірному випадку полягає у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, це правопорушення є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.
Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, за порушення яких існує заборона.
Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме правила військового обліку, встановлені конкретними нормативно-правовими актами порушено особами, які є призовниками, військовозобовязаними, резервістами.
З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.
Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 254 КУпАП встановлює, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3 (надалі Інструкція), у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Між тим, протокол про адміністративне правопорушення №122 від 23.02.2026 року не містить зазначення повної суті адміністративного правопорушення.
Неявка особи за повісткою є порушенням п п. 2 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Додаток 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року, проте вказаного у протоколі не зазначено.
З урахування зазначеного, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення №122 від 23.02.2026 року складено з грубим порушенням ч. 1 ст. 256 КУпАП та грубим порушенням п. 3 розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3, є обґрунтованими.
Згідно з ч. 1-3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
З приводу доводів представника позивача про недоведеність наявності повістки, доказів її направлення та порушення процедури оповіщення, суд виходить з наступного.
Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560), який, зокрема, визначає, порядок оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації.
Відповідно до пункту 30 Порядку № 560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
Згідно з пунктом 30-1 Порядку № 560 кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі - QR-код).
QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням.
Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Так в протоколі №122 про адміністративне правопорушення від 23.02.2026 року зазначено, що за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на ім`я ОСОБА_1 було згенеровано повістку № 5845537, відповідно до якої останній мав обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 – 28.12.2025 року о 09:00 годині.
Пунктом 30-3 Порядку № 560 визначено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.
В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.
Відповідно до п. 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
-день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Крім того, суд наголошує, змінами, внесеними постановою уряду від 08 жовтня 2024 року №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.
У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».
Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного; 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.
З огляду на те, що ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в постанові не зазначені відомості про те коли саме було згенеровано повістку №5845537 про виклик ОСОБА_1 , дати направлення та повернення вказаної повістки та стороною відповідача не були надані жодні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі або спростування тверджень позивача щодо неотримання повістки про виклик, а тому доводи позивача щодо порушення процедури сповіщення знайшли своє об`єктивне підтвердження. Разом з тим в зазначеному протоколі не вказано суті самого виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , адже на дату виклику його до відділу, згідно досліджених матеріалів справи, ОСОБА_1 оновив свої дані, пройшов ВЛК, а також мав діючу відстрочку. 
З огляду на встановлене, суд вважає, що відповідач дійшов хибного висновку про те, що ОСОБА_1 було належно оповіщено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на зазначену в повістці дату, а доводів зворотнього стороною відповідача суду нанадо не було.
Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Всі сумніви щодо скоєння правопорушення тлумачаться на користь особи, що притягується до відповідальності.
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 р. по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі №743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі №524/5536/17.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушеннями норм чинного законодавства, оскільки в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не було з`ясовано всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на викладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку про скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavinandothersv. ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2011 року, остаточне 10.05.2011).
З урахуванням викладеного, судом висвітлено істотні аспекти доводів сторін та не надається детальна відповідь на інші аргументи, використані сторонами, оскільки вони самі по собі, або в сукупності з іншими аргументами та доказами по справі, не впливають на висновки суду.
В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому складена постанова уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності є неправомірною.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Таким чином, оскільки копію постанови позивач отримав 28.03.2026 року та звернувся до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови 06.04.2026 року, тобто після закінчення десятиденного строку з дня її винесення, проте, до закінчення десятиденного строку з дня отримання її копії, строк на оскарження постанови підлягає поновленню, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
У зв`язку із цим позовні вимоги слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 77, 90, 139, 241-246, 268, 269, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 210, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 283, 287, 288 КУпАП, суд, 

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов - задовольнити.

Поновити представнику позивача Жур`ян Олександру Миколайовичу в інтересах ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови № R380891 від 27.02.2026 року.

Скасувати постанову № R380891, винесену 27.02.2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_6 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.
Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

  Суддя Кілійського районного суду  	  О. А. Маслеников