Справа № 716/2057/25 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2026 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Пухарєвої О.В.,
за участі секретаря судових засідань Кульки О.М.,
представника позивача Бацюк О.М.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Заставна в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 15.05.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 було укладено електронний кредитний договір № 4157978, відповідно до умов якого кредитодавець надав грошові кошти у розмірі 12 000 грн, строком користування на 30 календарних днів, зі сплатою процентів у вигляді стандартної процентної ставки 1,90 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту. 
Також позивачем зазанчено що 24.01.2022 року було укладено договір № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 4157978.
Також зазначає, що 10.01.2023 року було укладено договір № 1-01/2023, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до відповідача ОСОБА_2 за договором № 4157978. Відповідач не виконала умов договору про споживчий кредит належним чином, внаслідок чого на день формування позовної заяви утворилась заборгованість за кредитним договором № 4157978 від 15.05.2021 року в розмірі 39 582,57 грн, яка складається з: 12 000 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 27 360,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 192 грн – інфляційні збитки та 30,57 грн - нараховані 3% річних.
На підставі викладеного, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором № 4157978 від 15.05.2021 в розмірі 39 582,57 грн, а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.
Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.
13.12.2025 від представника відповідача – адвоката Скользнєвої В.В. через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на доводи, викладені представником, остання просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
06.01.2026 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просить позов задовольнити повністю.
В судовому засіданні 04.03.2026 представник позивача Бацюк О.М. підтримала позов повністю та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просила суд заявлені позивачем вимоги задовольнити в повному обсязі.
В цьому судовому засіданні представник відповідача Скользнєва В.В., посилаючись на те, що позивач є неналежним, оскільки не надав суду доказів відступлення йому права вимоги за кредитним договором № 4157978 від 15.05.202, просила відмовити в задоволенні позову. При цьому наголосила на наявності контррозрахунку заборгованості за кредитним договором, розрахованим відповідачем з урахування строку та умовам кредитного договору. Наголошуючи, що відповідачем сплачено заборгованість в розмірі 5244 грн, зазначила, що сума пред`явлена для стягнення за спірним кредитним договором не має перевищувати 13 596 грн. 
В судове засідання 20.04.2026 представники сторін не з`явилися, в своїх письмових заявах просили подальший розгляд справи провести без їх участі.
У відповідності до приписів ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу 20.04.2026 за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази,приходить до таких висновків.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов ’язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку (фінансової установи) на пред`явлення будь-якої вимоги.
Судом встановлено, що 15.05.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 4157978, відповідно до умов якого позикодавець надав останній грошові кошти у розмірі 12 000 грн, строком користування кредитом на 30 календарних днів, стандартною процентною ставкою 1,90 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту. Договір підписаний електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора M614190, який було вислано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер позичальника в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Вказане підтверджується копіями: договору про надання споживчого кредиту, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту з графіком платежів (а.с. 7 - 15).
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такий спосіб укладання прирівнюється до письмової форми.
Відповідно до п.2.1 Договору, сторонами погоджено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
На підтвердження виконання обов`язку кредитора – ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за Договором № 4157978, щодо надання коштів, надано звіт платіжного оператора ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» №087/20-П від 08.07.2020, про успішність платіжної операції наступного змісту: сума 12 000 грн; дата прийняття 15.05.2021; час 10:40; номер замовлення 18684986, маска карти: НОМЕР_1 ( а.с.20-21). Вказаний звіт платіжного оператора, підписаний електронним цифровим підписом, та є належним доказом на підтвердження факту перерахування коштів відповідачу.
За інформацією АТ «УКСИББАНК» від 02.02.2026 року, наданою на виконання ухвали Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.01.2026 про витребування доказів, в АТ «УКСИББАНК» на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Згідно з доданою випискою банку, вбачається, що за 15.05.2021 на зазначену картку було здійснено переказ в сумі 12 000 грн (а.с.176 – 178).
Зібрані докази вказують на те, що 15.05.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_2 був укладений в електронній формі договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» перерахувало на картковий рахунок останньої кредитні кошти, а ОСОБА_2 зобов`язалася повернути отримані кошти та сплатити проценти за їх користування в порядку, визначену договором.
З копії розрахунку заборгованості первинного кредитора за кредитним договором № 4157978 від 15.05.2021 року вбачається, що станом на 23.01.2022 у ОСОБА_2 утворилась заборгованість в розмірі 39 360,00 грн, яка складається з наступного: 12 000,00 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням, 27 360,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. 24-29).
Загальний розмір заборгованості за розрахунком позивача становить 39 582,57 грн, яких: 12 000,00 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням, 27 360,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 192 грн- інфляційні збитки, 30,57 грн – нараховані 3% річних.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077, 1078 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога).
24.01.2022 року було укладено договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4157978 (а.с. 32-47 ).
10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до відповідача ОСОБА_2 за договором № 4157978 (а.с. 48 -66).
Вказане підтверджується копією договору факторингу № 24-01/2022 та копією договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, копіями додатків до них, копіями актів прийому-передачі реєстрів боржників та копіями реєстрів боржників.
Вказані договори факторингу є чинними, оскільки їх дійсність ніким не оспорено.
Згідно із сталою практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі №2221/2373/12).
Доводи представника відповідача про недоведеність набуття позивачем права вимоги до відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи Договорами факторингу та відступлення права вимоги, платіжним дорученням щодо оплати за договором факторингу (а.с.41) а також реєстрами передачі права вимоги за вказаними правочинами, а відтак, є необгрунтованими.
Як вбачається з реєстру до Договору факторингу відомості про боржника ОСОБА_2 містяться у п. 421 ( , а в реєстрі до Договору відступлення у п 31693 (а.с.64).
Щодо доводів відповідача про відсутність доказів оплати за Договором відступлення, то відповідно до п.7.2. Договору ціна договору сплачується Новим кредитором, в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в п.12 або зарахуванням зустрічних однорідних вимоги в порядку визначеному п.5.6.2. Договору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього Договору. Тобто, строк оплати за Договором відступлення права вимоги ще не настав. В той же час, між сторонами Договору відступлення складено Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 (а.с.59), чим спростовуються доводи відповідача у цій частині повністю. 
Зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (ч.1 ст. 601 ЦК України). 
Щодо доводів відповідача про невідповідність актів прийому-передачі Реєстру боржників, суд звертає увагу на наступне. За змістом ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. 
Так, надані позивачем суду акти прийому передачі документів та реєстри боржників відповідають наведеним вище приписам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять інформацію про господарську операцію та підтверджують обставину набуття права вимоги позивача до відповідача, а відтак, доводи відповідача спростовуються повністю.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та наведені положення законодавства, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набув права вимоги до відповідача ОСОБА_2 за договором № 4157978 від 15.05.2021, як новий кредитор.
Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином в повному обсязі не виконала, що призвело до утворення заборгованості.
Перевіряючи доводи відзиву щодо розміру заборгованості, а саме по нарахованих процентах, суд виходить з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що умови договору про надання споживчого кредиту містять обмеження щодо тривалості нарахування щоденних процентів за ставкою, передбаченою для правомірного користування коштами, у разі прострочення зобов`язання. Так, пунктом 4.3.1 Договору № 4157978 передбачено, що нарахування процентів за «понадстрокове користування» або в порядку «автопролонгації» здійснюється на строк, що не перевищує 90 календарних днів поспіль.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц сформулювала правовий висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Після закінчення граничного строку пролонгації, визначеного договором, договірна процентна ставка не застосовується, а правовідносини переходять у сферу дії статті 625 ЦК України (нарахування інфляційних втрат та 3% річних).
За умовами зазначеного договору строк кредиту становить 30 днів ( з 15.01.2021 по 14.06.2021) 
Оскільки відповідачка здійснила платіж в розмірі 5244 грн 16.06.2021 ( поза межами основного строку, суд констатує дію механізму пролонгації, проте виключно в межах встановленого договором 90-денного ліміту.
З огляду на наведене заборгованість за Договором № 4157978 судом розраховується наступним чином.
Основний строк кредитування становив 30 днів (до 14.06.2021). Граничний строк нарахування процентів за щоденною ставкою 1,90 % з урахуванням 90 днів пролонгації закінчився 12.09.2021.
Нарахування у межах 120 днів (30+90): 12 000 ,00 грн ? 1,90 % ? 120 днів = 27 360,00 грн (проценти).
Загальна сума зобов`язань: 12 000,00 (тіло) + 27 360,00 (проценти) = 39 360, 00 грн.
Фактично сплачено відповідачем: 5 244, 00 грн.
Заборгованість за основним боргом та процентами становить: 39 360,00 – 5 244,00 = 34 116, 00 грн.
Нарахування щоденних процентів понад 90-денний строк пролонгації є безпідставною.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Після набуття права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за вказаним кредитним договором, у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України нарахувало 3% річних та інфляційній втрати за не належне виконання відповідачем грошового зобов`язання в розмірі 12 000,00 грн за лютий 2022 року (з 24.01.2022 року по 23.02.2022 року), що становить: 192 грн – інфляційні збитки, 30,57 грн - нараховані 3% річних.
Доводи відповідача щодо поширення на спірні правовідносини п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України судом не приймаються до уваги, оскільки інфляційні збитки та 3% річних нараховані позивачем до початку дії в Україні воєнного стану, тому відповідач не звільняється від відповідальності, передбаченої ст.625 ЦК України.
Судом встановлено, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконала, у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором в повному обсязі, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
з урахуванням розміру задоволених позовних вимог (86,75 % від заявлених), судовий збір за звернення до суду з позовом, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 становить 2101,43 грн ( 2422,4*86,75/100%= 2101,43).
Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Правилами ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом встановлено, що надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підтверджується: заявкою про надання юридичної допомоги № 2885 від 01.10.2025 року, договором про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, прайс листом з тарифами на послуги, витягом з акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року з детальним описом робіт (наданих послуг щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 ) на суму 13000 грн.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн у даній справі є значно завищеними. Проте, враховуючи складність справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд не погоджується з такими доводами та вважає, що відсутні підстави для зменшення витрат на правничу допомогу позивача.
З огляду на те, що позивачем вимоги процесуального закону щодо строку і порядку подачі доказів про витрати на правничу допомогу дотримані, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі пропорційно до задоволених вимог (86,75%), що становить 11 277,50 грн.
У відзиві на позовну заяву відповідач просить стягнути з позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.
З матеріалів справи вбачається, що 5 листопада 2025 року адвокат Скользнєва В.В. та ОСОБА_2 уклали договір про надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу надано акт–здачі прийняття наданих послуг від 29.12.2025, з якого вбачається що були надані послуги загальний розмір яких становить 8 000 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 29.12.2025 року на суму 8000 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково (86,75%), то з позивача на користь відповідача слід стягнути 1 060,00 грн витрат на правничу допомогу, пропорційно до її задоволеної частини (13,25%) (8 000*13,25/100). 
Зробивши взаємозалік, з відповідача на користь позивача слід стягнути 10 217,50 грн на правничу допомогу.
На підставі ст. 526, 610, 611, 612, 623, 625, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926 , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 ) заборгованість за Договором № 4157978 від 15.05.2021 у розмірі 34 338, 57 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926 , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2 101,43 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 217,50 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 27.04.2026.
Суддя Олена ПУХАРЄВА