КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2026 року м. Київ № 320/2758/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства «Контраст»
до Головного управління ДПС у Київській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «Контраст» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0034180706 від 13.11.2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням до нього застосовано штрафні санкції у розмірі 100000,00 грн за порушення вимог пункту 230.1.2 статті 230 Податкового кодексу України, а саме за необладнання резервуарів, розташованих на акцизному складі, рівнемірами-лічильниками рівня пального. Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки ПП «Контраст» вживало заходів для виконання вимог законодавства щодо обладнання резервуарів рівнемірами-лічильниками. Зокрема, позивач посилається на те, що 11.03.2020 між ПП «Контраст» та ТОВ «Домінанта сервіс» було укладено договір №6, за умовами якого ТОВ «Домінанта сервіс» зобов`язалося поставити та здійснити монтаж рівнемірів-лічильників на АЗС, розташованій за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане, 101 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, у строк до 01.04.2020 включно. Водночас, за твердженням позивача, у зв`язку із запровадженням карантину виконавець не зміг поставити та встановити відповідне обладнання, унаслідок чого на момент проведення перевірки рівнеміри-лічильники фактично були відсутні. Позивач зазначає, що вказана обставина повідомлялася посадовим особам контролюючого органу під час перевірки, однак не була врахована відповідачем при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення. Також позивач зазначає, що відсутність рівнемірів-лічильників була зумовлена обставинами, які не залежали від його волі, а тому застосування до нього штрафних санкцій є безпідставним та непропорційним.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.
Відповідач проти позову заперечує та вважає спірне податкове повідомлення-рішення правомірним. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено фактичну перевірку ПП «Контраст» щодо дотримання вимог законодавства у сфері регулювання обігу готівки, проведення розрахункових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, а також щодо дотримання законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу пального. За результатами перевірки складено акт від 22.06.2020 №84/23-00-32-0122/13706055, у якому встановлено, що на АЗС ПП «Контраст», розташованій за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане, 101 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, при візуальному огляді виявлено п`ять резервуарів із бензином, дизельним пальним та скрапленим газом. Зазначені резервуари на момент перевірки не були обладнані рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів у резервуарі. Крім того, контролюючим органом було встановлено неподання позивачем щоденних даних про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за період з 01.04.2020 по 21.06.2020. На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.07.2020 №0012160506, яким до позивача застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 181000,00 грн, а саме 100000,00 грн за необладнання п`яти резервуарів рівнемірами-лічильниками та 81000,00 грн за неподання щоденних даних. Позивач оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги ДПС України прийняла рішення від 04.11.2020, яким податкове повідомлення-рішення від 15.07.2020 №0012160506 скасовано в частині застосування штрафних санкцій у сумі 81000,00 грн, а в іншій частині залишено без змін. У зв`язку з частковим скасуванням первинного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 13.11.2020 №0034180706, яким до ПП «Контраст» застосовано штрафні санкції у розмірі 100000,00 грн за необладнання п`яти резервуарів рівнемірами-лічильниками. Відповідач зазначає, що відповідно до пункту 230.1.2 статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення, змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання та реалізація пального, повинні бути обладнані відповідними засобами обліку, зокрема рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі. На думку відповідача, позивач як розпорядник акцизного складу був зобов`язаний забезпечити обладнання резервуарів рівнемірами-лічильниками у строки та порядку, визначені Податковим кодексом України. Водночас факт відсутності такого обладнання на момент проведення перевірки підтверджується актом перевірки та не спростований позивачем належними доказами. Відповідач вважає, що посилання позивача на укладення договору з ТОВ «Домінанта сервіс» та на карантинні обмеження не спростовують факту порушення, оскільки станом на дату перевірки резервуари фактично не були обладнані рівнемірами-лічильниками, а сам факт укладення договору на поставку та монтаж обладнання не є виконанням обов`язку, передбаченого пунктом 230.1.2 статті 230 Податкового кодексу України. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі
Протокольною ухвалою суду від 07.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті позову.
У судове засідання сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи у передбачений законодавством строк.
Водночас, судом встановлено, що на адресу суду надійшла заява позивача про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.
На підставі викладеного, протокольною ухвалою на підставі ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Судом встановлено, що Приватне підприємство «Контраст» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та здійснює господарську діяльність, пов`язану з обігом пального.
Фактична перевірка ПП «Контраст» проведена за місцем фактичного провадження діяльності, а саме на АЗС за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане, 101 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя.
За результатами перевірки контролюючим органом встановлено наявність на вказаній АЗС п`яти резервуарів із бензином, дизельним пальним та скрапленим газом, які на момент проведення перевірки не були обладнані рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів у резервуарі.
На підставі висновків акта перевірки від 22.06.2020 № 84/23-00-32-0122/13706055 контролюючим органом прийнято первинне податкове повідомлення-рішення від 15.07.2020 №0012160506 на суму 181000,00 грн.
За результатами адміністративного оскарження зазначене податкове повідомлення-рішення було скасовано в частині штрафних санкцій у розмірі 81000,00 грн, які стосувалися неподання щоденних даних про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.
В іншій частині, а саме щодо штрафних санкцій у розмірі 100000,00 грн за необладнання п`яти резервуарів рівнемірами-лічильниками, рішення контролюючого органу залишено без змін.
Надалі Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 13.11.2020 № 0034180706, яким до ПП «Контраст» застосовано штрафні санкції у розмірі 100000,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач повторно звернувся зі скаргою до ДПС України. Рішенням ДПС України від 04.03.2021 скаргу позивача залишено без розгляду з огляду на те, що порушені у скарзі питання вже були розглянуті контролюючим органом під час попереднього адміністративного оскарження.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 13.11.2020 № 0034180706 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Податкового кодексу України.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, а також дотримання законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків.
Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, зокрема у разі наявності та/або отримання інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування пального, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками, а також у разі здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального.
Відповідно до пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 80.7 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Відповідно до пункту 80.10 статті 80 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службових посвідчень осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок, крім камеральних та електронних перевірок, оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками у разі наявності. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.
Згідно з пунктом 86.5 статті 86 Податкового кодексу України акт про результати фактичної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки та вручається або надсилається платнику податків у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, пального, а також посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України передбачено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення, змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів у резервуарі на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінки відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінки відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства.
У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей Податкового кодексу України акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.
Згідно з пунктом 12 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у визначені цим пунктом строки.
Пунктом 12 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, має бути обладнаний витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та такі засоби обліку мають бути зареєстровані в Єдиному державному реєстрі не пізніше 1 січня 2020 року.
Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу та/або незареєстрований витратомір-лічильник.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів.
Відповідно до пункту 2 Порядку №891 рівнемір-лічильник рівня пального у резервуарі - це законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара.
Згідно з пунктом 2 Порядку №891 резервуар - це законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 891 електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять, зокрема, інформацію про всі наявні у розпорядника акцизного складу акцизні склади, всі резервуари, їх кількість, тип, ємність, інформацію про назви, моделі, серійні номери рівнемірів, установлених на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, а також дату встановлення, заміни, опломбування, технічного обслуговування, ремонту, повірки, калібрування рівнеміра.
Судом встановлено, що предметом спору у цій справі є правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.11.2020 №0034180706, яким до Приватного підприємства «Контраст» застосовано штрафні санкції у розмірі 100000,00 грн за порушення вимог пункту 230.1.2 статті 230 Податкового кодексу України, а саме за необладнання резервуарів, розташованих на акцизному складі, рівнемірами-лічильниками рівня пального.
З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено фактичну перевірку ПП «Контраст» щодо дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, а також дотримання законодавства у сфері обігу пального.
За результатами перевірки складено акт від 22.06.2020 №84/23-00-32-0122/13706055, відповідно до висновків якого на АЗС ПП «Контраст», розташованій за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане, 101 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, встановлено факт наявності п`яти резервуарів із бензином, дизельним пальним та скрапленим газом, які на момент перевірки не були обладнані рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів у резервуарі.
На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом первинно було прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.07.2020 №0012160506, яким до позивача застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 181000,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку. 
За результатами розгляду скарги ДПС України прийняла рішення від 04.11.2020, яким податкове повідомлення-рішення від 15.07.2020 № 0012160506 скасовано в частині застосування штрафних санкцій у сумі 81000,00 грн, а в іншій частині залишено без змін.
У зв`язку з частковим скасуванням первинного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 13.11.2020 №0034180706, яким до ПП «Контраст» застосовано штрафні санкції у розмірі 100000,00 грн саме за необладнання п`яти резервуарів рівнемірами-лічильниками.
Отже, суд зазначає, що предметом розгляду у цій справі є не правомірність застосування штрафу за неподання щоденних електронних документів щодо залишків та обігу пального, оскільки відповідну частину санкцій було скасовано за результатами адміністративного оскарження, а виключно правомірність застосування штрафу у розмірі 100 000,00 грн за необладнання п`яти резервуарів рівнемірами-лічильниками.
Відповідно до пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, пального, а також посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України передбачено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення, змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів у резервуарі на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Згідно з підпунктом 128-1.1 пункту 128-1 статті 128-1 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, тягне за собою накладення штрафу у розмірі 20000 грн за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник.
Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що законодавець пов`язує настання відповідальності не з фактом наявності чи відсутності наміру платника встановити відповідне обладнання у майбутньому, а з фактом необладнання введеного в експлуатацію резервуара рівнеміром-лічильником на момент здійснення контролюючим органом перевірки.
Судом встановлено, що позивач є суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність у сфері обігу пального, а АЗС за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане, 101 км автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, використовувалась ним у господарській діяльності. 
Під час проведення фактичної перевірки контролюючим органом встановлено, що на зазначеному об`єкті знаходилися п`ять резервуарів, які не були обладнані рівнемірами-лічильниками.
Факт відсутності рівнемірів-лічильників у п`яти резервуарах на момент проведення перевірки позивач належними та допустимими доказами не спростував. Водночас, аналізуючи матеріали справи, він фактично не заперечує сам факт невстановлення відповідного обладнання станом на дату перевірки, а обґрунтовує протиправність застосування штрафу тим, що 11.03.2020 між ПП «Контраст» та ТОВ «Домінанта сервіс» було укладено договір №6, відповідно до якого виконавець мав поставити та здійснити монтаж рівнемірів-лічильників на АЗС, однак через запровадження карантину відповідне обладнання не було поставлено та змонтовано.
Суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки сам факт укладення договору на поставку та монтаж рівнемірів-лічильників не свідчить про виконання платником податків обов`язку, встановленого пунктом 230.1.2 статті 230 Податкового кодексу України.
Обов`язок розпорядника акцизного складу полягає саме у фактичному обладнанні резервуарів рівнемірами-лічильниками, а не у вчиненні підготовчих дій, спрямованих на можливе встановлення такого обладнання в майбутньому.
Наявність договору з підрядником, навіть за умови його укладення до моменту перевірки, не змінює факту того, що станом на дату проведення перевірки резервуари позивача не були обладнані рівнемірами-лічильниками.
Посилання позивача на запровадження карантину також не може бути самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. 
Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що саме карантинні обмеження унеможливили виконання ним податкового обов`язку щодо обладнання акцизного складу. 
Матеріали справи не містять доказів наявності сертифіката Торгово-промислової палати України або іншого належного підтвердження форс-мажорних обставин, які б безпосередньо унеможливлювали виконання ПП «Контраст» обов`язку, передбаченого пунктом 230.1.2 статті 230 Податкового кодексу України.
Крім того, суд враховує, що позивач не довів припинення діяльності акцизного складу або неможливість здійснення господарської діяльності у спірний період. 
Матеріали фактичної перевірки свідчать про функціонування АЗС, наявність пального у резервуарах та здійснення операцій у сфері обігу пального.
За таких обставин, доводи позивача про те, що ним вживалися заходи для встановлення рівнемірів-лічильників не спростовують факту порушення, оскільки відповідальність, передбачена підпунктом 128-1.1 пункту 128-1 статті 128-1 Податкового кодексу України, застосовується за сам факт необладнання резервуара рівнеміром-лічильником на введеному в експлуатацію акцизному складі.
Суд також враховує, що відповідно до підпункту 128-1.1 пункту 128-1 статті 128-1 Податкового кодексу України розмір штрафу становить 20000 грн за кожний необладнаний резервуар. 
Оскільки контролюючим органом встановлено наявність п`яти необладнаних резервуарів, сума штрафних санкцій становить 100 000,00 грн, тобто 5 резервуарів Ч 20000 грн.
Отже, розрахунок штрафних санкцій здійснений контролюючим органом відповідно до прямої норми Податкового кодексу України та відповідає кількості необладнаних резервуарів, встановлених під час перевірки.
Посилання позивача на те, що контролюючим органом не були враховані повідомлені ним обставини щодо укладення договору з ТОВ «Домінанта сервіс», не впливає на правомірність спірного рішення, оскільки такі обставини не спростовують факту невиконання позивачем встановленого законом обов`язку. 
Повідомлення контролюючого органу про причини невстановлення обладнання не є підставою для звільнення від відповідальності, якщо закон прямо не передбачає такого звільнення.
Щодо правомірності проведення фактичної перевірки суд зазначає, що відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися, зокрема, у разі здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу пального. 
Зазначена підстава є самостійною підставою для проведення фактичної перевірки у відповідній сфері правовідносин.
У матеріалах справи наявні наказ та направлення на проведення фактичної перевірки. Доказів недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки або доказів того, що позивач оскаржував наказ про її проведення в установленому законом порядку та такий наказ був скасований, матеріали справи не містять.
Суд зазначає, що допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та фактичне її проведення свідчать про реалізацію контролюючим органом повноважень, передбачених Податковим кодексом України. При цьому самі по собі доводи про незгоду з висновками перевірки не свідчать про протиправність її проведення.
Суд також враховує, що у справі відсутні докази, які б підтверджували наявність у позивача встановлених, повірених, введених в експлуатацію та належним чином зареєстрованих рівнемірів-лічильників на кожному з п`яти резервуарів станом на момент проведення перевірки.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
У цій справі відповідач надав суду докази проведення фактичної перевірки, встановлення факту необладнання п`яти резервуарів рівнемірами-лічильниками, прийняття первинного податкового повідомлення-рішення, його часткового скасування в адміністративному порядку та прийняття нового податкового повідомлення-рішення на суму 100 000,00 грн.
Натомість позивач не надав належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки контролюючого органу щодо наявності порушення, а також не довів наявності передбачених законом підстав для звільнення його від відповідальності за невиконання вимог пункту 230.1.2 статті 230 Податкового кодексу України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.11.2020 №0034180706 прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Податковим кодексом України, є обґрунтованим, правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідає критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України. 
Відтак адміністративний позов не підлягає задоволенню. 
Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя   Панова Г. В.