П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/14762/25	

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача–Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 у справі № 420/14762/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, третя особа Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Південна будівельна компанія", про визнання протиправними дії щодо відмови в реагуванні на звернення, –

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом у якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, щодо відмови в реагуванні на заяву позивача щодо вжиття заходів відносно порушення санітарних норм шум;
- зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області здійснити нагляд та контролю за експлуатації та обслуговуванням ліфту, в частині його роботи з перевищення допустимого рівня шуму в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області здійснити дії спрямовані заборону експлуатації ліфту до приведення його роботи у належний стан, який не створюватиме перевищення рівня шуму в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання обслуговуючого кооперативу привести роботу ліфту в належний стан, який не створюватиме перевищення рівня шуму в даній квартирі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головне управління Держспоживслужби в Одеській області протиправно відмовилося вживати заходи для припинення порушення санітарного законодавства, щодо перевищення допустимих норм шуму, вважаючи таку відмову такою, що не відповідає чинному законодавству. 
У відзиві відповідач вважає, що підприємства та організації, які надають житлово-комунальні послуги населенню не є об`єктам державного нагляду (контролю) Держспожислужби, тому вирішення питань нагляду та контролю за роботою ліфтів в житлових будинках не відноситься до повноважень відповідача, відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 02.09.2015 №667 та Положення про Головне управління Держспоживслужби в Одеській області, затвердженого наказом Держспоживслужби від 24.02.2020 №159. 
Відповідач уповноважений здійснювати заходи державного нагляду відносно підприємств та організацій, які надають житлово-комунальну послуги населенню, в частині формування та нарахування ціни, а також повноти надання житлово-комунальних послуг. 
Порядок здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і стандартів врегульовано статтею 41 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” і віднесено до повноважень органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду”.

Короткий зміст рішення та мотиви суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 13.01.2026 у справі № 420/14762/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково.
Визнав протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, щодо відмови в реагуванні на заяву позивача щодо вжиття заходів відносно порушення санітарних норм. 
Зобов`язав Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області здійснити заходи нагляду та контролю за експлуатації та обслуговуванням ліфту, в частині його роботи з перевищення допустимого рівня шуму в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
В решті позову відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 800,00 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приписами ст. 6 Закону України № 877-V визначено вичерпний перелік підстав для проведення перевірок, в тому числі передбачено звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Судом, з огляду на викладене, встановлено наявність підстав для здійснення заходів державного нагляду (контролю) в частині його роботи з перевищення допустимого рівня шуму в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не врахував, що підприємства та організації, які надають житлово-комунальні послуги населенню не є об`єктам державного нагляду (контролю) Держспожислужби, тому вирішення питань нагляду та контролю за роботою ліфтів в житлових будинках не відноситься до повноважень відповідача;
- суд першої інстанції не взяв до уваги, що згідно договору № 517 від 11.11.2024 про надання послуг, замовником зазначений - ОСОБА_2 з однієї сторони, а Державна установа «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров?я України» з другої сторони, проте ОСОБА_2 не є стороною по справі.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції, 14.02.2025 позивач звернулася до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про вжиття заходів відносно порушення норм шуму (а.с. 6-8), з проханням вжити заходів: здійснення нагляду та контролю за експлуатацією та обслуговуванням ліфту, в частині допустимості рівня шуму у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .; заборонити експлуатацію ліфту до приведення його роботи у належний стан, який не створюватиме перевищення рівня шуму в квартирі; зобов`язати обслуговуючий кооператив привести роботу ліфту в належний стан, який не створюватиме перевищення рівня шуму. 
28.02.2025 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області позивачу надано відповідь у якій зазначено про неможливість здійснення державного нагляду у сфері господарської діяльності, у випадку коли закон прямо не уповноважує орган на здійснення такого державного нагляду у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноважень такого органу під час здійснення державного нагляду. Крім того, підприємства та організації, які надають житлово-комунальні послуги населенню не є об`єктами державного нагляду Держспоживслужби, а тому вирішення питань нагляду та контролю за роботою ліфтів в житлових будинках не відноситься до повноважень Головного управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 02.09.2015 №667 та Положення про Головне управління Держспоживслужби в Одеській області, затвердженого наказом Держспоживслужби від 24.02.2020 №159.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Постановою Кабінету Міністрів України № 667 від 02.09.2015 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику, зокрема, з контролю за цінами.
За правилами пункту 7 зазначеного вище положення Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 22 лютого 2019 року № 463 затверджено Державні санітарні норми допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови.
Відповідно до пункту 1 вимоги цих Державних санітарних норм встановлюють допустимі рівні шуму, який проникає в приміщення житлових i громадських будинків від зовнішніх та внутрішніх джерел, i допустимі piвнi шуму на території житлової забудови.
Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане. 
Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами міністерств, дорученнями Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, його першого заступника та заступників, наказами Держпродспоживслужби, дорученнями Голови Держпродспоживслужби та його заступників, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням. Завданням Головного управління Держпродспоживслужби є реалізація повноважень Держпродспоживслужби (Розпорядження Кабінету міністрів України від 6 квітня 2016 року № 260-р “Питання Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів”) на території міста Києва.
Відповідно підпункту другого пункту 4 Положення про Головне управління Держспоживслужби в Одеській області, затвердженого наказом Держспоживслужби від 24.02.2020 №159, головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме у сфері державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства: реалізує державну політику у сфері санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення; здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд (контроль) за: дотриманням санітарного законодавства; здійснює передбачені законодавством заходи для припинення порушення санітарного законодавства.
Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Із зазначених конституційних норм, зокрема, випливає, що, встановлюючи ті чи інші правила поведінки, держава має в першу чергу дбати про потреби людей, утримуючись за можливості від встановлення таких правил, які негативно сприйматимуться тими чи іншими групами суспільства. Встановлення таких правил може бути виправдане тільки наявністю переважаючих суспільних інтересів, які не можуть бути задоволені в інший спосіб, але і в цьому разі має бути дотриманий принцип пропорційності.
Суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення громадського здоров`я та санітарно-епідемічного благополуччя населення регулює Закон України “Про систему громадського здоров`я”. 
Цим законом також визначені відповідні права і обов`язки державних органів та органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб у цій сфері, встановлює правові та організаційні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сферах господарської діяльності, які можуть становити ризик для санітарно-епідемічного благополуччя населення. 
Так, статтею 14 Закону України “Про систему громадського здоров`я” передбачено, що суб`єкти господарювання зобов`язані, зокрема виконувати приписи, розпорядження посадових осіб органів виконавчої влади, що здійснюють державний нагляд (контроль) у сферах господарської діяльності, які можуть становити ризик для санітарно-епідемічного благополуччя населення, та рекомендації центрів контролю та профілактики хвороб, надані за результатами проведення оцінки ризиків для здоров`я та санітарно-епідемічного благополуччя населення.
Відповідно частини восьмої статті 32 Закону України “Про систему громадського здоров`я”, органи державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог санітарного законодавства у відповідній сфері здійснюють контроль за додержанням суб`єктами господарювання, а також громадянами правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, порядку та правил, передбачених законодавством, щодо виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних виробів, інших нормативно-правових актів у сфері захисту населення від шкідливого впливу шуму.
Відповідно частини восьмої статті 32 Закону України “Про систему громадського здоров`я”, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни під час здійснення будь-яких видів діяльності з метою запобігання утворенню шуму і зменшення його шкідливого впливу на здоров`я людини зобов`язані:
1) здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи із запобігання утворенню та зниження шуму до рівнів, визначених державними медико-санітарними нормативами та правилами;
2) забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, під час проведення концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів дотримання рівнів звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площах, а також рівнів шуму у прилеглих до них житлових і нежитлових будівлях не вище визначених державними медико-санітарними нормативами та правилами;
3) вживати заходів для недопущення перевищення рівнів шуму, а також шкідливого впливу інших фізичних факторів, зокрема під час руху автомобільного транспорту в населених пунктах;
4) вживати заходів для недопущення упродовж доби перевищення рівнів шуму, встановлених державними медико-санітарними нормативами, у таких приміщеннях і на таких територіях (захищених об`єктах): у приміщеннях житлових будинків і на прибудинковій території; у приміщеннях закладів охорони здоров`я, санаторно-курортних закладів, закладів соціального захисту населення, надавачів соціальних послуг, закладів освіти, культури; у приміщеннях готелів і гуртожитків; у приміщеннях закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, розташованих у межах населених пунктів; у приміщеннях інших будівель і споруд, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди; на територіях парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.
Відповідно частини другої статті 49 Закону України “Про систему громадського здоров`я”, державний нагляд (контроль) здійснюється відповідно до вимог Закону України ”Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” та Закону України “Про адміністративну процедуру” з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. 
Відповідно до статті 1 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (абз. 3 статті 1 Закону України № 877-V). 
Відповідно до статті 2 Закону №877 дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Таким чином, відповідач не виключений зі сфери дії Закону №877, відтак дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням відповідачем державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Державний нагляд (контроль) здійснюється, в тому числі, за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини (ст. 3 Закону України № 877-V).
Приписами ст. 6 Закону України № 877-V визначено вичерпний перелік підстав для проведення перевірок, в тому числі передбачено звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Згідно з ч. 8 ст. 7 Закону України № 877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. 
Також заходи щодо припинення порушення вимог санітарного законодавства передбачені ст. 53 Закону України «Про систему громадського здоров`я» в тому числі і припинення виробництва та(або) обігу продукції, виконання робіт, надання послуг, що становлять загрозу для здоров`я та(або) життя людини. 
З огляду на викладене, чинним законодавством встановлено наявність підстав для здійснення Держпродспоживслужбою заходів державного нагляду (контролю) стосовно дотриманням санітарного законодавства, щодо перевищення допустимих норм шуму.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для здійснення відповідачем заходів державного нагляду (контролю) в частині його роботи з перевищення допустимого рівня шуму в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене, є правильними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

Скаржник наголошує на тому що, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що згідно договору № 517 від 11.11.2024 про надання послуг, замовником зазначений - ОСОБА_2 з однієї сторони, а Державна установа «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров?я України» з другої сторони, проте ОСОБА_2 не є стороною по справі.
Тобто, апелянт фактично ставить під сумніви докази надані суду першої інстанції, що підтверджують перевищення норм шуму, з огляду на те, що проведення вимірювання шуму в квартирі було ініційовано ОСОБА_2 .
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є чоловіком позивачки – ОСОБА_1 про що, свідчить відмітка про шлюб в паспорті позивачки, а також свідоцтво про шлюб. 
Відтак, ОСОБА_2 як чоловік позивачки замовляв проведення вимірювання шуму в квартирі за адресою шуму в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , як була придбана позивачкою в період шлюбу та є їх спільним майном подружжя.
Апеляційний суд вважає такі доводи апелянта безпідставними, оскільки вони не спростовують сам факт зафіксованого перевищення допустимих норм шуму в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено Протоколом проведення дослідження шуму та інфразвуку №153/114 від 20.11.2024.
Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
Доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994. 
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 у справі № 420/14762/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик