Справа № 503/933/26
Провадження № 2-о/503/58/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької Г.І.,
заявника ОСОБА_1 ,
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановив:
Заявник подала до суду вище вказану заяву посилаючись на ті обставини, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2  в період з 2011 по початок 2024 року. При цьому, від шлюбу мають двох спільних дітей. Однак, у зв`язку з систематичним вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства її відносини з ним погіршились, на протязі останніх років на фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка колишнього чоловіка - ОСОБА_2 почала бути занадто агресивною, останній почав погрожувати їй фізичною розправою, висловлюватись в її адресу нецензурною лайкою, словесно принижувати мене, шарпати за одяг, штовхати , замазуватися руками, провокувати бійку. Заявник відзначає, що внаслідок зазначеного вище вона постійно зазнає психологічного тиску з боку ОСОБА_2 . Тому вона на протязі останнього року неодноразово зверталась до Подільського РУП ГУНП в Одеській області з повідомленнями про вчинення відносно неї домашнього насильства, але незважаючи на це ОСОБА_2 продовжує вчиняти відносно неї домашнє насильство психологічного характеру. У зв`язку з чим та для захисту своїх прав на даний час заявник змушена подати до суду в порядку окремого провадження відповідну заяву, в якій просить суд видати обмежувальний припис щодо  ОСОБА_2 на строк 6 місяців із застосуванням заборон, передбачених у порядку ч.2 ст. 3506 ЦПК України ч.2 ст. 26 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, а саме перебувати в місці її проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони йому наближатися на відстань 50 метрів до місця її проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування нею; особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
15.06.2026 року ухвалою суду (а.с.17) відкрито провадження у справі з призначенням розгляду в порядку окремого провадження.
В судовому засіданні заявник  ОСОБА_1 підтримала заявлені нею вимоги у повному обсязі і просила задовольнити подану нею заяву з викладених у ній підстав.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви заявника. При цьому, зазначив, що заперечує щоб заявлені заявником обмежувальні заходи перешкоджали йому спілкуватися з їх спільними дітьми, які проживають разом із заявником. Також відзначав, що може виникнути необхідність для відвідування роботи заявника не для спілкування з нею, а отримання відповідних послуг. 
Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.
Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2011 року, але заочним рішенням ухваленим Кодимським районним судом Одеської області 14.02.2024 року у справі № 503/43/24 (а.с.12-13), яке набрало законної сили, зазначений шлюб було розірвано, про що свідчить копія відповідного судового рішення. 
Від зазначеного шлюбу сторони мають двох спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджує копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області 02.11.2011 року (а.с.8) та копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , видане Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 10.03.2017 року (а.с.7).
14.04.2026 року стосовно кривдника  ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис, у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства «сексуального» характеру у вигляді вчинення дій «виражався нецензурною лайкою» (так зазначено у змісті припису) стосовно постраждалої особи - колишньої подружжі  ОСОБА_1 за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, про що свідчить зміст копії відповідного термінового заборонного припису стосовно кривдника (а.с.14). Суд вважає, що фактично терміновий заборонний припис, у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства психологічного характеру, а розбіжність виникла внаслідок проставлення відмітки не у тій клітинці позначення характеру домашнього насильства.
15.04.2026 року о 09:00 годині ОСОБА_2 порушив вимоги термінового заборонного припису в АДРЕСА_2 , який йому був винесений 14.04.2026 року Серії АА № 457656 з забороною в будь-який спосіб контактувати з колишньою дружиною ОСОБА_1 , порушуючи встановлене обмеження, у зв`язку з чим ОСОБА_2 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 1738 КУпАП, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Кодимського районного суду Одеської області від 28.04.2026 року у справі про адміністративні правопорушення № 503/584/26, яка набрала законної сили, що підтверджує сукупність відомостей наявних в публічному доступі на офіційному веб-сайті судової влади України та у Єдиному державному реєстрі судових рішень. 
В судовому засіданні судом було встановлено, що заявник ОСОБА_1 працює в КНП «Кодимська лікарня», що розташоване за адресою: Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Кривенцова, буд. 1.

Нормативно-правове обґрунтування:
Згідно ч.1 ст. 3501 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.
При цьому, згідно пункту 1 ч.1 ст. 3501 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".
У відповідності до пунктів 2 і 5 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VII, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, серед іншого, на таких осіб: колишнє подружжя; особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.
Відповідно до ч.2 ст. 3505 ЦПК України, суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.
В свою чергу ч.1-2 ст. 3506 ЦПК України передбачають, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Висновки суду: 
Заявником надано суду виключно доказ свого звернення до органу поліції щодо події, яка відбулась 14.04.2026 року, а саме копію відповідного термінового заборонного припису стосовно кривдника (а.с.14). Також в публічному доступі на офіційному веб-сайті судової влади України та у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні відомості про притягнення  ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності постановою Кодимського районного суду Одеської області від 28.04.2026 року у справі про адміністративні правопорушення № 503/584/26 за вчинення 15.04.2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1738 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, про що зазначено заявником ОСОБА_1 у змісті своєї заяви поданої в порядку окремого провадження.
Водночас суд відзначає, що в публічному доступі на офіційному веб-сайті судової влади України наявні відомості про перебування на розгляді Кодимського районного суду Одеської області справ про адміністративні правопорушення № 503/749/26, № 503/750/26 і № 503/751/26 у відношенні особи  ОСОБА_2  за адміністративним обвинуваченням у вчиненні домашнього насильства, які призначені на розгляд в судовому засіданні 01.07.2026 року, але обсяг цих відомостей не дозволяє суду підтвердити обставини належності особи заявника у них саме потерпілою особою та дати діянь. 
Суд відзначає, що звісно самі по собі звернення до органів поліції з приводу вчинення домашнього насильства ще не є достатнім і переконливим свідченням дійсної наявності такого факту, але суд зауважує, що заінтересована особа не заперечував виникнення між ним і заявником суперечок. При цьому, сама поведінка сторін під час судового засідання однозначно свідчить про відсутність між ними взаємного розумінні і наявність принаймні суперечок походження яких є різнорідним. 
При цьому, сам  ОСОБА_2  в судовому засіданні не заперечував проти застосування судом заявлених заявником заходів із його зауваженнями.
Суб`єкти по відношенню до яких можливе вчинення домашнього насильства визначені спеціальним законом - Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.
Крім того, відповідно до пункту 14 ч.1 ст. 1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Тому суд приходить до висновку щодо наявності у діях  ОСОБА_2  домашнього насильства психологічного характеру у відношенні ОСОБА_1 у вигляді висловлювання образ та нецензурних слів на адресу останньої, а відтак потреби у виданні обмежувального припису.
Однак, суд вважає, що за наразі відсутня потреба у визначені максимального строку застосування обмежувального припису заявленого заявником у 6 (шість) місяців, тому за доцільне визначити цей строк у 3 (три) місяці, що не є перешкодою для подальшого продовження цього строку у випадку відсутності позитивної динаміки від заходів вжитих у відношенні кривдника. 
При цьому, суд вважає, що відсутня необхідність у застосуванні до заінтересованої особи ОСОБА_2  заявленої заявником ОСОБА_1 заборони його перебування в місці її проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки такий вид заборони застосовується у разі спільного проживання (перебування) кривдника з постраждалою особою, в той час як сто рони у даній справі мешкають окремо та навіть в різних населених пунктах. 
Згідно ч.1 ст. 3507 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.
Крім того, суд забезпечуючи захист заявника  ОСОБА_1 від домашнього насильства психологічного характеру з боку колишнього чоловіка -  ОСОБА_2 , зокрема шляхом заборони йому вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою -  ОСОБА_1  або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, водночас не може не брати до уваги те, що  ОСОБА_2  має батьківськи права і обов`язки стосовно малолітніх дітей - дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розлучення проживають разом саме із ОСОБА_1 , що в свою чергу потребує принаймні мінімального спілкування між сторонами як їх батьками.
Окрім того, суд вважає необхідним передбачити можливість відвідування заінтересованою особою ОСОБА_2  місця роботи заявника ОСОБА_1 з метою отримання відповідних послуг не пов`язаних з безпосереднім спілкуванням між ними. 
З огляду на зазначене суд вважає забезпечити баланс як між захистом прав заявника ОСОБА_1 так між реалізацією ОСОБА_2  своїх батьківських прав і обов`язки стосовно спільних дітей, тому вважає, що за конкретних умов спілкування з приводу і обсягу необхідному для реалізації останніх шляхом листування у месенджері в певний період часу доби виключно в обсязі, який забезпечить дотримання відповідного балансу. При цьому, саме листування у месенджері здатне забезпечити фіксацію його обсягу, змісту. Часу здійснення та буде стримуючим фактором від неправомірних дій з боку кривдника до постраждалої особи.
Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 3505-3506 ЦПК України, суд

ухвалив:
Заяву  ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання за адресою:  АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 , про видачу обмежувального припису задовольнити.
Видати обмежувальний припис на строк 3 (три) місяці у вигляді наступних заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила у відношенні  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство, -  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які передбачені ч.2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VII, а саме: 
- заборонити  ОСОБА_2  наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи (з причин не пов`язаних з необхідністю отримання послуг відповідного закладу охорони здоров`я), інших місць частого відвідування постраждалою особою -  ОСОБА_1 ; 
- заборонити  ОСОБА_2  особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу -  ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 
- заборонити  ОСОБА_2  вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою -  ОСОБА_1  або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (за винятком обсягу необхідного в листуванні у месенджері для забезпечення реалізації батьківських прав і обов`язків щодо їх спільних дітей, які проживають разом із  ОСОБА_1 , у період часу з 08:00 години до 20:00 години).
Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Копії повного рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копію рішення суду надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника - відділ поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Подільську районну державну (військову) адміністрацію Одеської області та виконавчий комітет Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за місцем проживання (перебування) заявника. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         Д.В. Вороненко