537/7888/25 
2/532/582/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 р.  м. Кобеляки 

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді - Омельченко І.І.,
з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,
учасники справи:
позивач - ТОВ «Цикл Фінанс»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2026 року з Крюківського районного суду м. Кременчука до Кобеляцького районного суду Полтавської області за підсудністю надійшла позовна заява ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 24.01.2019 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2022556015, відповідно до умов якого, Банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. АТ «ОТП Банк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, натомість відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 10348,36 гривень, з яких: 5189,50 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 0,96 гривень - заборгованість по відсотках, 5157,90 гривень - заборгованість по комісії.
20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 20/08/21, відповідно до якого, позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2022556015 від 24.01.2019 року в розмірі 10348,36 гривень.
Таким чином, представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» прохав суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2022556015 від 24.01.2019 року в розмірі 10348,36 гривень, судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 12 січня 2026 року справу передано на розгляд до Кобеляцького районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с.58-59).
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 лютого 2026 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.67-68).
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2026 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» Жабченко Т.М. прохала проводити розгляд справи без участі позивача.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від неї не надходило.
Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом установлено, що 24 січня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви на отримання кредиту було укладено кредитний договір № 2022556015, відповідно до умов якого, Банк надає позичальнику споживчий кредит у розмірі 11112,00 гривень на придбання товару в ТОВ «ДІЄСА» та 350,00 гривень на сплату додаткових послуг Банку - послуга смс+довідка, що загалом становить 11462,00 гривень, з фіксованою процентною ставкою процентів у розмірі 0,01 % річних, дата остаточного повернення кредиту 24 січня 2021 року, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором (а.с.37,40). 
Також 24 січня 2019 року ОСОБА_1 було підписано Паспорт споживчого кредиту (із зазначенням інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), додаток до нього - орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, згоду-дозвіл на обробку персональних даних (а.с.38-39,41-43).
АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на придбання товару - плити Bosch - 8516601000 в продавця ТОВ «ДІЄСА», про що свідчить товарний чек № 000009006027583 від 24.01.2019 року, видаткова накладна № 9006027583 від 24.01.2019 року, специфікація до кредитного договору від 24.01.2019 року (а.с.45-46).
ОСОБА_1 частково погашала заборгованість, сплативши 6272,50 гривень, які зараховані Банком на погашення тіла кредиту, та 0,64 гривень - на погашення відсотків, 343,86 гривень - на погашення комісії, що підтверджується випискою за період з 24.01.2019 року по 20.08.2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який було відкрито для погашення боргових зобов`язань за кредитним договором № 2022556015, та розрахунком заборгованості (а.с.97-102).
Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за кредитним договором.
Верховний Суд у постанові від 05 червня 2018 року по справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначив, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Крім того, в постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14- ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Однак відповідач не виконала кредитні зобов`язання в повному обсязі, в зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 10348,36 гривень, з яких: 5189,50 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 0,96 гривень - заборгованість по відсотках, 5157,90 гривень - заборгованість по комісії (а.с.102).
Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань за договором, 20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» (клієнт) і ТОВ «Цикл Фінанс» (фактор) було укладено договір факторингу № 20/08/21 (а.с.16-20,23).
На виконання умов пункту 8.3 договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021 року АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Цикл Фінанс» підписали Акт приймання-передачі Реєстру боржників № 1 (а.с.8).
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021 року, ТОВ «Цикл Фінанс» набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2022556015 від 24.01.2019 року в розмірі 10348,36 гривень, з яких: 5189,50 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 0,96 гривень - заборгованість по відсотках, 5157,90 гривень - заборгованість по комісії (а.с.11).
На день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований. Відповідач не довів та не спростував обставини, на які посилається позивач у своєму позові.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.
За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
На підставі викладеного вище, оскільки відповідач отримала кредитні кошти за договором № 2022556015 від 24.01.2019 року, які в порядку та на умовах договору повністю не повернуто позивачу, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» необхідно стягнути заборгованість у розмірі 10348,36 гривень, з яких: 5189,50 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 0,96 гривень - заборгованість по відсотках, 5157,90 гривень - заборгованість по комісії.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Положеннями частин 1-3 ст. 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, надано договір про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025 року, додаткову угоду № 2022556015 від 14.11.2025 року до договору про надання правової допомоги № 43453616/1 від 25.08.2025 року, акт № 2022556015 від 14.11.2025 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А. (а.с.9,12-15,21).
З даних документів вбачається, що ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило адвокату Гулієвій С.А. 3000,00 гривень на професійну правничу допомогу.
Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Відповідач не скористалася своїм правом на подачу письмових пояснень чи заперечень, а також на звернення з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Враховуючи викладене вище, а також складність справи, обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності, реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, в розмірі 3000,00 гривень.
Керуючись статтями 12, 133, 137, 141, 268, 280-289 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» (код ЄДРПОУ 43453613, НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346) заборгованість за кредитним договором № 2022556015 від 24.01.2019 року в розмірі 10348,36 гривень, з яких: 5189,50 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 0,96 гривень - заборгованість по відсотках, 5157,90 гривень - заборгованість по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» (код ЄДРПОУ 43453613, НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346) сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:
позивач - ТОВ «Цикл Фінанс», код ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .  

Суддя