Коростенський міськрайонний суд Житомирської області 

Справа № 279/1615/26
Провадження № 2/279/1563/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 червня 2026 року         м. Коростень 

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Пацко О.О., з секретарем судового засідання Бобровою В.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу №279/1615/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 80232235 від 13.08.2024 у розмірі 20960,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн та 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову зазначають, що 13.08.2024 між ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 80232235 у електронній формі. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності на строк 360 днів, тобто до 08.08.2025 зі сплатою відсотків у розмірі 1,2 % за день користування кредитними коштами протягом пільгового періоду та у розмірі 1,5% стандартної процентної ставки. Отримавши кошти від фінансової компанії остання своїх зобов`язань не виконала і тому утворилась заборгованість у розмірі 20960,00 грн, яка складається з 4000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 14960,00 грн заборгованості за відсотками, 2000,00 грн заборгованості за штрафами. Позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про погашення суми боргу, проте спір у добровільному порядку не врегульовано, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом.
Згідно з ухвали суду від 20.04.2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.
Відповідач про розгляд справи була належним чином повідомлена, відзиву на позовну заяву та інших клопотань не надходило.
Дослідивши письмові матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що13.08.2024 між ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 80232235, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надано на строк 360 днів, тобто до 08.08.2025; процентна ставка за пільговий період (30 днів) становить 1,2 % в день, процентна ставка протягом поточного періоду (330 днів) становить 1,5 % у день. Кредитні кошти надаються шляхом безготівкового перерахування на карту НОМЕР_1 .
Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач ознайомлена шляхом проставлення електронного підпису із графіком платежів, паспортом споживчого кредиту.
Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» клієнт ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 80232235 від 13.08.2024, ідентифікована товариством за телефоном НОМЕР_3 за допомогою одноразового ідентифікатору 44mglaj7 відправленого 13.08.2024 о 10:01:51.
Відповідно до копії повідомлення від 19.12.2025 ТОВ «ФК «Контрактовий дім» перерахувало отримувачу ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_4 суму в розмірі 4000,00 грн 13.08.2024 о 10:03.
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ«ФК «Тайгер-Фінанс» за кредитним договором № 80232235 за ОСОБА_1 за період з 13.08.2024 до 07.08.2025 нараховувались проценти за договором.
02.02.2026 позивачем на адресу відповідача направлена досудова вимога про погашення заборгованості за договором № 80232235 у розмірі 20960,00 грн.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № 80232235 від 13.08.2024 укладений між позикодавцем та вдповідучем у електронній формі відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.
Також позивачем доведено виконання ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» своїх зобов`язань за договором № 80232235 від 13.08.2024 щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, встановленому договором.
Вказане підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 19.12.2025 про перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_4 суми в розмірі 4000,00 грн.
Суд звертає увагу, що у вказаному повідомленні фінансової установи дата та час переказу коштів, сума коштів та номер платіжної картки клієнта збігається із аналогічними даними, зазначеними відповідачем у договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 80232235.
Оскільки, сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору Цивільного кодексу України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.
На підтвердження розміру заборгованості за договором № 80232235 від 13.08.2024 позивачем долучено розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем.
Суд звертає увагу та той факт, що нарахування штрафу прямо суперечить вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак позивачем частково доведено порушення своїх майнових прав відповідачем.
За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 2408,14 грн сплаченого судового збору.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд виснує наступне.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордеру від 04.11.2025; виписку з ЄДРЮО щодо Адвокатського об`єднання Апологет; договір про надання правничої допомоги № 0207 від 02.07.2025; Акт № 649 наданих послуг від 06.02.2026; детальний опис виконаних робіт від 06.02.2026.
Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та зважаючи на фінансовий стан обох сторін, враховуючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, без присутності учасників справи, часткову обґрунтованість позовних вимог, кількість процесуальних документів, виготовлених представником при поданні позову, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077 ЦК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 80232235 від 13.08.2024 у розмірі 18960 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2408,14 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони по справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер-Фінанс», місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 43561909.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , про РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Пацко О.О.