КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року справа №320/51109/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області, за участю третіх осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Ірпінської міської ради Київської області (далі - відповідач), за участю третіх осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - треті особи), в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
- про визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 09.05.2024р. за №№3255-41-VIII, 3187-41-VIII, від 26.09.2024р. № 3511-44-VIII;
- зобов`язання відповідача надати дозвіл позивачу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0007 га за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та перерати її у власність позивача;
- зобов`язання відповідача надати дозвіл позивачу та ОСОБА_2 на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0162 га (факт 0,0148 га - двір спільного користування) за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та перерати її у власність позивача та ОСОБА_2 (без виділення часток або з виділенням часток по 1/2 на кожного) (заяву отримано секретарем головуючого судді 13.02.2025р.).
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи.
З поданих відповідачем процесуальних заяв слідує, що отсанній просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстави їх необґрунтованості.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Ірпінської міської ради Київської області з клопотанням від 22.12.2023р. про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (двір спільного користування у відповідності до рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 50/2 від 15.03.2005р.) площею 0,0162 га (факт 0,0148 га) за адресою: АДРЕСА_2 у власність для обслуговування житлових будинків за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 (вимога № 1 клопотання від 22.12.2023р.).
Позивач стверджує, що оскільки при приватизації земельної ділянки його домоволодіння ( АДРЕСА_1 ) попереднєю власницею було помилково недоприватизовано 0,0007 га земельної ділянки яку було виділено домоволодінню по АДРЕСА_1 (лишилась в користуванні домоволодіння позивача), то другою вимогою клопотання було: надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0007 га за адресою: АДРЕСА_1 у власність для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Розглянувши наше клопотання Ірпінська міська рада Київської області 09.05.2024р. винесла рішення за № 3255-41-VIII, яким відмовила заявникам у відведенні земельних ділянок у власність для обслуговування наших житлових будинків, чим на думку заявників, порушила їх законні права та інтереси.
В подальшому відповідачем прийнято рішення:
- № 3187-41-VIII від 09.05.2024р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності Ірпінської міської ради для загального користування в АДРЕСА_1 », яким вирішив: 1. Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності Ірпінської міської ради площею 0,0162 га (кадастровий номер 3210900000:01:035:00128) з цільовим призначенням - земельні ділянки загального користування, які використовуються як внутрішньо квартальні проїзди, пішохідні зони (Код КВЦПЗ - 02.12) в м. Ірпінь, вул. Павленка. 2. Віднести земельну ділянку площею 0,0162 га (кадастровий номер 3210900000:01:035:00128) до земель комунальної власності Ірпінської міської територіальної громади, категорія земель - землі житлової та громадської забудови. 3. Провести державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
- № 3511-44-VIII від 26.09.2024р. "Про внесення змін в рішення Ірпінської міської ради від 09.05.2024р. № 3187-41-VIII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності Ірпінської міської ради для загального користування в м. Ірпінь, бул. Павленка»" відповідно до якого рада виправила описку в кадастровому номері земельної ділянки з № 3210900000:01:035:00128 на №3210900000:01:035:00028.
Позивач вважає рішення № 3187-41-VIII від 09.05.2024р., № 3255-41-VIII від 09.05.24 № 3511-44-VIII від 26.09.2024р. протиправними та такими, що підлягають скасуванню. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Щодо правомірності рішення відповідача № 3255-41-VIII від 09.05.2024р.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ст. 14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.
Основним нормативним актом, який регулює земельні відносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (з наступними змінами і доповненнями, в чинній на момент виникнення спірних відносин редакції, далі по тексту - Земельний кодекс).
Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Частиною 3 статті 24 Закону № 280/97-ВР визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Частиною 1 статті 59 Закону № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Згідно з частиною 2 статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
За приписами статті 5 Земельного кодексу земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки.
Пунктами а-в статті 12 Земельного кодексу визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до статті 15 Земельного кодексу до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, належать: а) здійснення нормативно-правового забезпечення у сфері земельних відносин; б) забезпечення проведення земельної реформи; в) розробка та забезпечення реалізації загальнодержавних, регіональних програм використання та охорони земель; г) забезпечення здійснення землеустрою, моніторингу земель і державного контролю за використанням та охороною земель; ґ) забезпечення проведення державної експертизи документації із землеустрою у випадках та порядку, визначених законом, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, охорони земель, реформування земельних відносин; д) розроблення економічного механізму регулювання земельних відносин; е) участь у розробленні заходів щодо розвитку ринку земель; є) міжнародне співробітництво в галузі земельних відносин; ж) вирішення інших питань, визначених законами України та покладених на нього актами Президента України.
Відповідно до статті 116 Земельного кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Отже, громадяни, які зацікавлені у реалізації свого права на отримання безоплатно у власність або користування земельної ділянки, у тому числі для ведення селянського господарства у межах населеного пункту, звертаються до відповідної сільської, селищної, міської ради із заявою, яку орган місцевого самоврядування зобов`язаний розглянути у місячний строк.
Судом встановлено, що позивач з ОСОБА_2 звернулись до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0162 га (факт 0,0148 га - двір спільного користування) за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та перерати її у власність позивача та ОСОБА_2 (без виділення часток або з виділенням часток по 1/2 на кожного). До клопотання додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди).
Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадян, зацікавлених в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності, відповідач відмовив у наданні дозволу.
Разом із цим, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Таким чином, виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.
Як встановлено вище, позивач подав до відповідача належним чином оформлене клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з доданими до неї графічними матеріалами.
Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 803/1244/16.
Суд звертає увагу на те, що вищезазначені положення норм Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" надають відповідачу повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язують прийняти рішення, а також визначають підстави, з яких таке рішення може бути прийняте.
Разом із тим, суд вважає, що доводи відповідача, викладені у спірному рішенні та відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та не стосуються предмета регулювання частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.
Суд зазначає, що положення вказаної норми визначають чіткий перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який є вичерпним. Питання остаточного підтвердження права власності на розташовану на ділянці нерухомість чи дослідження генезису виникнення такого права (через договори або погосподарський облік) за процедурою, передбаченою ст. 118 Земельного кодексу України, не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розробку документації, оскільки на даному етапі здійснюється лише формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.
Таким чином, посилання відповідача на відсутність конкретних правовстановлюючих документів виходить за межі правового поля, окресленого частиною 7 статті 118 ЗК України, та не спростовує право позивача на отримання дозволу у встановленому законом порядку.
Отже в даному випадку вимоги Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідачем дотримано не було.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 09.05.2024р. за № 3255-41-VIII.
Щодо позовних вимог в частинні зобов`язання відповідача надати дозвіл позивачу та ОСОБА_2 на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0162 га (факт 0,0148 га - двір спільного користування) за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та перерати її у власність позивача та ОСОБА_2 (без виділення часток або з виділенням часток по 1/2 на кожного).
Суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Президентом України Указом № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжений і триває у даний час.
У зв`язку з цим, підпунктом 5 пункту 27 Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України встановлено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.
Разом із тим, суд зауважує, що до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земельних ділянок у власність.
Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача і третьої особи щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0162 га (факт 0,0148 га - двір спільного користування) за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та перерачу її у власність позивача та ОСОБА_2 (без виділення часток або з виділенням часток по 1/2 на кожного).
Водночас суд зауважує про відсутність на даний час підстав для зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою, адже орган місцевого самоврядування повинен повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення з урахуванням положень чинного законодавства та висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Ірпінської міської ради № 3187-41-VIII від 09.05.2024р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності Ірпінської міської ради для загального користування в АДРЕСА_1 ».
Додатком до Рекомендації № Р(80)2 Комітету Міністрів Ради Європи сформульована дефініція дискреційного повноваження – повноваження, що його адміністративний орган влади, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду. Тобто коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає кращим за певних обставин.
У рамках дискреційних повноважень, з урахуванням того, що власниками домоволодіння АДРЕСА_1 – ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 тривалий час визнавався факт належності земельної ділянки з кадастровим номером 3210900000:01:035:0028, площею 0,0162 га до земель загального користування, з метою забезпечення рівних прав власників земельних ділянок АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 на прохід (проїзд) до власних земельних ділянок, Ірпінська міська рада прийняла рішення №3187-41-VIII від 09.05.2024р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності Ірпінської міської ради для загального користування в АДРЕСА_1 ».
Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає заяву у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Так, підстави та процедура проведення інвентаризації земель передбачена Порядком проведення інвентаризації земель, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 476 (далі – Постанова).
Пунктами 2, 5, 8, 11, 27 Постанови передбачено, що інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їх меж, розмірів, правового статусу, формування земельних ділянок, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, виявлення та виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Об`єктами інвентаризації земель є територія України, територія адміністративно- територіальних одиниць або їх частин, масив земель сільськогосподарського призначення, окремі земельні ділянки (землі), в тому числі ті, на яких розміщені меліоративні мережі або їх складова частина (складові частини).
Підставою для проведення інвентаризації земель є рішення власників (розпорядників) земельних ділянок, крім випадків, передбачених абзацами шостим – дев`ятим цього пункту. Рішення про розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення приймається у порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про землеустрій».
Замовниками можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим чи органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.
Для проведення інвентаризації земель замовник укладає з виконавцем договір про розроблення технічної документації.
Технічна документація погоджується та затверджується в порядку, встановленому статтею 186 Земельного кодексу України, а саме, відповідно до пункту 2 частини 4 цієї статті проекти землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад погоджуються сільськими, селищними, міськими радами суміжних територіальних громад і затверджуються сільською, селищною, міською радою, що представляє інтереси територіальної громади, межі території якої встановлюються.
З матеріалів справи слідує, що підставою щодо проведення інвентаризації земель слугувало виправлення помилки, допущеної ОСОБА_6 у 2005 році, який не завершив процедуру переведення двору спільного користування у проїзд загального користування. Однак, факт використання земельної ділянки з кадастровим номером 3210900000:01:035:0028, площею 0,0162 га як проїзду загального користування визнавався власниками усіх суміжних з проїздом земельних ділянок і жоден із суміжних землевласників і землекористувачів в період 2005-2018 років не чинив перешкод у користуванні цим проїздом власникам земельних ділянок № 10-А, 12, 12-А.
Цей факт підтверджується Робочим проектом газопостачання, Схемою земельної ділянки з надвірними будівлями, що додана до рішення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 13.07.2010 № 145/19, Генеральним планом зміни конфігурації земельних ділянок садиб в м. Ірпінь по вул. Павленка, 12 та по АДРЕСА_1 та двору спільного користування, що доданий до рішення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 23.06.2009 № 156/4, Генеральним планом земельної ділянки по АДРЕСА_3 .
Рішенням Ірпінської міської ради № 2885-36-VIII від 23.11.2023 наданий дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок комунальної власності Ірпінської міської ради по вул. Павленка в м. Ірпені орієнтовною площею 0,0162 га. На підставі цього рішення 15.12.2023 першим заступником міського голови Кравчуком А.В. подано клопотання фізичній особі- підприємцю сертифікованому інженеру-землевпоряднику ОСОБА_7 на розробку технічної документації із землеустрою. На основі рішення ради та клопотання розроблене технічне завдання на складання технічної документації із землеустрою від 15.12.2023. За результатами сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_7 розроблена Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель по АДРЕСА_1 .
Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером 3210900000:01:035:0028, площею 0,0162 га, цільове призначення якої – 02.12 Земельні ділянки загального користування, які використовуються як внутрішньоквартальні проїзди, пішоходні зони, була сформована, зареєстрована у встановленому законом порядку в Державному земельному кадастрі.
Суд погоджується із відповідачем в частині, що позивач не вірно трактує дію по зміні виду цільового призначення земельної ділянки у межах земель житлової та громадської забудови. Ірпінською міською радою не змінювалась категорія земельної ділянки, це землі житлової та громадської забудови, а в межах цієї категорії земельна ділянки з кадастровим номером 3210900000:01:035:0028, площею 0,0162 га, цільове призначення якої – 02.12 Земельні ділянки загального користування, які використовуються як внутрішньоквартальні проїзди, пішоходні зони. Тобто, змінено лише вид цільового призначення земельної ділянки у межах земель житлової та громадської забудови, що передбачено додатком 59 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 № 1051.
Варто наголосити, що при проведенні такої зміни не потребується погодження меж земельної ділянки із власниками та користувачами суміжних земельних ділянок.
Таким чином, що приймаючи рішення № 3187-41-VIII від 09.05.2024р. Ірпінська міська рада діяла правомірно.
Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішення відповідача № 3187-41-VIII від 09.05.2024р., а також рішення від 26.09.2024р. № 3511-44-VIII, яким внесено зміни у рішення № 3187-41-VIII, - задоволенню не підлягають.
Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Згідно з вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн.
Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають стягненню у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Ірпінської міської ради Київської області (місцезнаходження: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-а; код ЄДРПОУ 33800777), за участю третіх осіб: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ; рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_6 ; рнокпп НОМЕР_4 ), про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Ірпінської міської ради Київської області (місцезнаходження: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-а; код ЄДРПОУ 33800777) від 09.05.2024р. № 3255-41-VIII.
3. Зобов`язати Ірпінську міську раду Київської області (місцезнаходження: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-а; код ЄДРПОУ 33800777) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; рнокпп НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ; рнокпп НОМЕР_2 ) від 22.12.2023р. щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0162 га (факт 0,0148 га - двір спільного користування) за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та передачу її у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (без виділення часток або з виділенням часток по 1/2 на кожного).
4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінської міської ради Київської області (місцезнаходження: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-а; код ЄДРПОУ 33800777) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.