Номер провадження: 33/813/730/26
Номер справи місцевого суду: 522/9890/25 
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В. 
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря – Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 про надання розстрочки виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2025 року у задоволені клопотань представника Тарасова Г.О. про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за відсутністю події, та складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, та про допит свідка у судовому засіданні відмовлено. Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави України.
З вказаної постанови вбачається, що 27.04.2025 року о 05:38 год. ОСОБА_1 керував електросамокатом, у м. Одесі, по вул. Педагогічній, біля буд. №16, із ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5, Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Одеського апеляційного суду від 10.02.2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2025 року залишено без змін.
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просив розстрочити йому штраф у розмірі 17000 грн. строком на 12 місяців, який на нього було накладено в якості адміністративного стягнення за постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2025 року по справі №522/9890/25, 3/522/3660/25, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що у нього скрутне матеріальне становище, тому він не має можливості сплатити штраф одним платежем.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2026 року заяву ОСОБА_1 про надання розстрочки в оплаті штрафу, згідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП задоволено частково. Розстрочено ОСОБА_1 виконання вище указаної постанови Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2025 року в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., встановивши йому сплату двома рівнозначними платежами по 8500 грн. не пізніше до 13.03.2026 року.
Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2026 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)суд першої інстанції не врахував того факту, що ОСОБА_1 є єдиною особою, яка здійснює догляд за двома непрацездатними родичами: бабусею (92 роки) – відповідно до медичної довідки 080-4/о та ЗУ «По соціальні послуги», вона потребує постійного догляду, який згідно з Актом обстеження сім`ї, надає виключно ОСОБА_1 ; матір`ю (63 роки) – пенсіонерка з тяжким онкологічним захворюванням (С67), потребує дороговартісного лікування та повної фінансової підтримки ОСОБА_1 , відповідно до вимог Сімейного кодексу. Рідний брат ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ (має статус УБД) та виконує бойові завдання. Відповідно, він об`єктивно позбавлений можливості брати участь в утриманні непрацездатних членів сім`ї. Весь фінансовий тягар лежить на ОСОБА_1 (дохід 2100 грн.). Через встановлення судом нереалістичного строку (14 днів), оскаржуване рішення гарантовано та штучно штовхає ОСОБА_1 до примусового стягнення. Блокування рахунків позбавить родину ОСОБА_1 єдиного джерела існування та унеможливіть купівлю життєво необхідних ліків для хворої матері, що є порушенням права на життя та здоров`я, гарантованих ст. 3, 49 Конституції України.
Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить змінити постанову суду першої інстанції та розстрочити виконання постанови про накладення штрафу у розмірі 17000 грн. строком на 12 міс. З щомісячним платежем у розмірі 1417 грн., останній місяць 1413 грн.
Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав ОСОБА_1 про розгляд справи на 22.04.2026 року на 10:45 год. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. ст. 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Відповідно до ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.
Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Отже, нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена Законом України «Про виконавче провадження».
Аналіз наведених правових норм вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).
Згідно зі ст. 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області та, відповідно до ЗУ «Про соціальні послуги» від 19.06.2003 року №966-IV та «Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2023 року №859, отримує компенсацію фізичним особам за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі з 01.10.2025 року по 30.09.2026 року в сумі 2120 грн. Догляд здійснює за ОСОБА_2 (бабуся). Крім того, ОСОБА_1 здійснює догляд за ОСОБА_3 (мати). Рідний брат ОСОБА_1 – ОСОБА_4 є військовослужбовцем ЗСУ (має статус УБД) та виконує бойові завдання. Відповідно, він об`єктивно позбавлений можливості брати участь в утриманні непрацездатних членів сім`ї. Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді від 10.02.2026 року вбачається, що за період з січня 2025 року по грудень 2025 року ОСОБА_1 отримав – 6360 грн., а також значний та непомірний для разової сплати розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що сплата штрафу в розмірі 17000,00 грн. двома рівнозначними платежами по 8500 грн. не пізніше до 13.03.2026 року, становитиме для ОСОБА_1 надмірний тягар, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 про надання розстрочки виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – змінити.
Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплату суми штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, накладеного на нього постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2025 року по справі №522/9890/25, строком на 10 (десять) місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами по 1700 гривень щомісячно зі сплатою кожного платежу до 30 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому дана постанова набере законної сили.
Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду С.О. Погорєлова