Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/840/26
Провадження № 2/689/635/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

16 червня 2026 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді – Соловйова А.В.,
за участю секретаря судового засідання – Цмикайло Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в с-ще Ярмолинці цивільну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 
до ОСОБА_1 
про стягнення 18945,00 грн. заборгованості, 
встановив: 
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №1470-3015 від 10.11.2024 р.. Позовна заява мотивована тим, що відповідач належним чином не виконувала своїх обов`язківза кредитним договором, а тому виникла заборгованість в сумі 18945,00 грн.. 
Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив, у якому проти позову заперечив, ставлячи під сумнів факт укладення кредитного договору в електронній формі, доведеність отримання відповідачем кредитних коштів. Ствердив, що оскільки відсутні докази про наявність договірних відносин між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та АТ КБ «ПриватБанк» щодо переказу платежів, лист Ат КБ «ПриватБанк» сам по собі не може підтверджувати переказ коштів за кредитним договором №06667-7423 від 06.04.2021 р.. Вважає безпідставним нарахування штрафу на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 500 грн. у період дії воєнного стану. При цьому, зі своєї сторони жодних доказів на спростування позовних вимог не подавали. 
Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10.11.2024 р. між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1470-3015 відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн., зі сплатою процентів, строком кредитування 365 днів, з базовим періодом кредитування 16 днів, із зниженою ставкою 1,00%, стандартною ставкою 1,00% в день, за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,75% кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту(до тієї із зазначених дат, яка настане раніше, комісією за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту. 10.11.2024 р. ОСОБА_1 було також підписано паспорт споживчого кредиту. 
Кредитний договір було укладено в електронному вигляді та підписано електронним підписом одноразовим індикатором А3375. 
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідач не заперечив факт укладення договору, однак у відзиві зіслався на неподання позивачем належних та вірогідних доказів його укладення, тобто, на недоведеність цього факту. При цьому, доказів зворотнього, а саме не укладення відповідачем цього договору суду не надав. Проте, оцінюючи докази в сукупності на засадах змагальності, які вимагають подання не вичерпних та усіх можливих доказів певних обставин, а лише достатніх для встановлення певних фактів, суд вважає доведеним факт укладення відповідачем даного договору. Так, електронний підпис – одноразовий ідентифікатор НОМЕР_1 було введено 10.11.2024 р., що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та доводиться розд. 10 кредитного договору. Крім того, 10.11.2024 р. відповідач підписав паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до квитанції LiqPay та довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» ОСОБА_1 видано грошові кошти за кредитним договором в сумі 5000,00 грн. (номер платіжної карти № НОМЕР_2 ). Доказів того, що банківська картка з відповідним номером № НОМЕР_2 не належить відповідачу, матеріали справи не містять. 
Заперечення відповідача щодо недоліків у підписанні та формулюванні цього документу, які допускають різні варіанти тлумачення тощо, не спростовують факту одержання коштів та належності цього платіжного інструменту саме відповідачу. 
Відтак вказаний доказ з врахуванням умов кредитного договору є достатнім для підтвердження виконання кредитодавцем зобов`язання за договором щодо надання кредиту. Таким чином, ТОВ "Укр Кредит Фінанс" виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов кредитного договору.
Також позивачем наданий розрахунок заборгованості (карта обліку), який узгоджується з умовами договору споживчого кредиту і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості відповідача за цим договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачем частково погасив суму заборгованості. Зазначене свідчить про визнання відповідачем факту укладення кредитного договору, отримання коштів та визнання ним існування заборгованості за кредитними зобов`язаннями.
Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються не лише в оригіналі, але й в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Подані позивачем письмові докази через систему «Електронний суд» цим вимогам відповідають. Надання витягу з документа, який стосується лише відповідача, не тягне за собою недопустимість доказу, оскільки згідно зі ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги лише докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зазначене правило, що міститься у ч. 2 ст. 78 ЦПК України, не обмежує право суду на оцінку доказів щодо отримання кредитних коштів відповідачем лише документами, передбаченими у ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Так, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 р. №75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Подані докази в їх сукупності дають підстави для висновку, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти та частково їх повертав.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: сума кредиту – 50000,00 грн; строк кредитування - 365 днів; заявлений строк - 16 днів із зниженою ставкою 1,00%, стандартною ставкою 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,75% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше, комісією за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту.
Таким чином, суд вважає, що відповідно до умов кредитного договору позивач обґрунтовано нараховував проценти, що відображено у розрахунку заборгованості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до розрахунку заборгованості борг відповідача становить 18945,00 грн., з яких заборгованість за кредитом – 5000,00 грн., заборгованість за відсотками – 13045,00 грн., заборгованість по комісії – 400,00 грн.. Відповідач не спростував належними доказами безпідставність нарахування зазначених сум, а тому в цій частині позов слід задовольнити.
Однак, окрім тіла кредиту та відсотків, позивач просить стягнути з відповідача за кредитним договором заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 500,00 грн.. 
Суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Так, згідно з п.6-1 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (який був чинним на час укладення кредитного договору), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 цього Закону.
Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Також, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, позичальники не несуть відповідальність перед фінансовою (кредитною) установою, якщо прострочать зобов`язання за кредитом, за таких умов: - у випадку прострочення зобов`язань за кредитом не буде нараховано штрафні санкції, зокрема штраф, пеня та інші платежі, які вказані у кредитному договорі; - всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані з 24.02.2022 р. за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, підлягають списанню.
Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій, оскільки вони нараховані в період дії в Україні воєнного стану, а тому підлягають списанню.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 141, 142, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 1049-1054 ЦК України, суд

вирішив:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (м. Київ, блв. Л. Українки, 26 офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598) – заборгованість в сумі 18445,00 грн.. 
В частині решти вимог у позові відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (м. Київ, блв. Л. Українки, 26 офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598)  –2590,52 грн. судового збору.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Соловйов А.В.