Справа № 496/4754/25
Провадження № 2/496/1244/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді - Пендюри Л.О.
за участю секретаря - Сурженко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності у порядку спадкування за законом,
УСТАНОВИВ:
Позивачка звернулась до суду із позовною заявою та просить: 
-встановити факт її постійного проживання з батьком, ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю на день смерті останнього, за адресою: АДРЕСА_1 ;
-визнати за нею право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку, площею 0,06 га, надану для ведення садівництва та розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: Садівниче товариство «Міжлимання» Августівської сільської ради, діл. № НОМЕР_1 ).
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , з яким вона до дня смерті проживала разом за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою. З приводу оформлення права на спадщину вона усно звернулась до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, але листом № 822/02-31 від 01.04.2025 року їй було повідомлено про те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та не надала доказів про фактичне прийняття спадщини після смерті батька, оскільки їй необхідно було звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до 18.07.2016 року, у зв`язку з чим їй рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявниця вказує, що вона певний час проживала разом з батьком до дня його смерті, оскільки він вже був слабий через свій вік та стан здоров`я, а тому потребував сторонньої допомоги. 
Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, а від її представника ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій вона вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути за відсутності сторони позивача. 
Представник відповідача - Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день розгляду справи належним чином шляхом надсилання судової повістки до Електронного кабінету ЄСІТС, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 - батько позивачки, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 27.01.2015 року. 
Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 0,060 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , колишня адреса: Садівниче товариство «Міжлимання» Августівської сільської ради, діл. № НОМЕР_1 ), цільове призначення якої - для ведення садівництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ОД № 017008, виданого Августівською сільською радою народних депутатів 05.06.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 99 № 2003.
Позивачка ОСОБА_1 , яка у зв`язку з укладенням шлюбів змінила прізвище спочатку з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », а потім з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », являється донькою ОСОБА_2 , а тому вона є спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України.
З приводу оформлення права на спадщину позивачка усно звернулась до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, але листом № 822/02-31 від 01.04.2025 року їй було повідомлено про те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та не надала доказів про фактичне прийняття спадщини після смерті батька, оскільки їй необхідно було звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до 18.07.2016 року, у зв`язку з чим їй рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Відповідно до акту, складеного 23.05.2025 року головою громадського об`єднання «Садівниче товариство «Міжлимання» Будьона Т.В. у присутності сусідів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з померлим на день смерті проживала його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала догляд за батьком, провела поховання батька та по теперішній час здійснює догляд за земельною ділянкою і садовим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 . 
Згідно з довідкою Громадського об`єднання «Садівничого товариства «Міжлимання» № 40 від 12.04.2025 року батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (нині покійний) був членом ГО «СТ «Міжлимання» та користувався земельною ділянкою АДРЕСА_1 , площею 0,06 га. Заборгованості по сплаті за спожиту воду, електричну енергію та внесків станом на 12.04.25 року немає.
Відповідно до відповіді Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області на запит суду № 2284/01-16 від 03.10.2025 року спадкова справа до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , названою нотаріальною конторою, згідно даних Спадкового реєстру, не заводилась.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Як унормовує ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем на день його смерті, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині вимоги про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Водночас, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом задоволенню не підлягає з огляду на таке.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися (постанова ВС від 08.12.2022 року у справі № 518/164/20).
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
З досліджених судом доказів не вбачається перешкод у оформленні позивачкою права на спадщину в позасудовому порядку, таким чином вимога про визнання права власності у порядку спадкування за законом є передчасною з тих підстав, що внаслідок встановлення факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, та має право на спадкування за законом, й тільки у разі наявності перешкод для оформлення права на спадкове майно в нотаріальному порядку, може звернутись до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав. Суд не може перебирати на себе повноваження нотаріуса з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після встановлення вищезазначеного факту.
Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 392, 1216-1218, 1220, 1221, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити частково. 
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 24.01.1997 року, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) разом з батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті останнього, за адресою: АДРЕСА_1 . 
У задоволенні позовної вимоги про визнання права власності у порядку спадкування за законом відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачкою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Повний текст рішення складено 25.02.2026 року.

Суддя Л.О. Пендюра