УХВАЛА

29 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/114/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.
розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства "Людмила" 
про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумака Ю. Я. у справі № 904/114/25
за касаційною скаргою Селянського (фермерського) господарства "Людмила" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі
за позовом Селянського (фермерського) господарства "Людмила" 
до Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області 
про визнання недійсним рішення   
ВСТАНОВИВ:

01.04.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Селянського (фермерського) господарства "Людмила" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 904/114/25, подана 31.03.2026 через підсистему «Електронний суд» разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. 
Ухвалою Верховного Суду від 17.04.2026 касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Людмила" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 904/114/25 у справі № 904/114/25 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України оскільки 1) скаржником не надано доказів сплати судового збору в установлених законом порядку та розмірі, 2) Селянське (фермерське) господарство "Людмила" (код ЄДРПОУ 202732208, який зазначено у касаційній скарзі) не зареєструвало електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" ЄСІКС, 3) скаржнику слід обґрунтувати підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та скаржнику слід зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній (на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України). Надано скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали. 
27.04.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява Селянського (фермерського) господарства "Людмила" про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумака Ю. Я. у справі № 904/114/25.
Обґрунтовуючи подану заяву, Селянське (фермерське) господарство "Людмила" вказує, що в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2026 зазначено наступне: "з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у сумі 4 844,80 грн, який має бути перерахований за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір" та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду". Проте, як зазначає скаржник, до касаційної скарги, яку було подано через підсистему «Електронний суд» 31.03.2026, додатком номер 11 долучено квитанцію від 13.03.2026 про сплату судового збору на суму 4 844,80 грн. 
На думку Селянського (фермерського) господарства "Людмила", суддею Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумаком Ю. Я., який, залишивши касаційну скаргу без руху, з невідомої причини безпідставно створює штучні перепони для позивача для доступу до правосуддя, а тому наведене викликає сумніви у неупередженості судді Чумака Ю. Я. 
Розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства "Людмила" про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумака Ю. Я. у справі №904/114/25, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені в ній, є необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення цього Суду у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду у розумінні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. 
Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно зі статтею 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (частина перша цієї статті). Також суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (частина друга цієї ж статті). 
Оскільки стаття 35 Господарського процесуального кодексу України не містить вичерпного переліку обставин для відводу, вирішення питання про визнання тих чи інших обставин такими, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (у випадку відсутності передбачених обов`язкових підстав, визначених, зокрема, у частинах першій-четвертій вказаної статті), лежить в межах повноважень Суду. В свою чергу, посилання на відповідні обставини повинно бути обґрунтованим, а самі обставини - такими, що дійсно викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік обставин, зазначених у пункті 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, чинним законодавством не визначено і тому вирішення питання про визнання певних обставин тими обставинами, про які йдеться в наведеній вище нормі цього Кодексу, належить саме до повноважень Верховного Суду.
Відповідно до положень частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35 і 36 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.
17.04.2026 залишаючи без руху касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Людмила" суд касаційної інстанції дійшов такого висновку на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України та зазначив наступне: "з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у сумі 4 844,80 грн, який має бути перерахований за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір" та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду", оскільки, як вбачається з доданої до касаційної скарги квитанції від 13.03.2026 (додаток № 11) про сплату 4 844,80 грн судового збору, в призначенні платежу не зазначено номер справи та судові рішення, які оскаржуються.
Заявник, у заяві про відвід судді Чумака Ю. Я., стверджує, що сплата судового збору, у сумі 4 844,80 грн відповідно квитанції від 13.03.2026, здійснювалася за реквізитами, які зазначені на офіційному сайті Верховного Суду.
Проте Суд вбачає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (частина перша статті 6 згаданого Закону).
Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.
З пункту 37. Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу".
Пунктом 41. Інструкції визначено, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.
Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.
Суд звертає увагу заявника на те, що необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дата судового акта, що оскаржується.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.03.2018 у справі № 914/1542/17, від 16.01.2019 у справі № 905/1057/18, від 10.05.2018 у справі № 613/372/16-ц, та ухвалах Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 907/892/15, від 16.04.2018 у справі № 922/3137/17, від 20.04.2018 у справі № 910/12031/17, від 21.02.2019 у справі №910/8880/18, від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18.
При цьому на веб - сайті Верховного Суду у розділі "Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях" (https://supreme.court.gov.ua/supreme/gromadyanam/platig/) вказано, що у графі "Призначення платежу" обов`язково необхідно вказати:
"*;101;22030102 (код класифікації доходів)____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір".
Додана до касаційної скарги квитанція від 13.03.2026 про сплату заявником судового збору у розмірі 4 844,80 грн не може бути визнано доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 904/114/25, оскільки в призначенні платежу зазначено: "101 Судовий збір (Верховний Суд, 055), 20273208, СФГ ЛЮДМИЛА ч/з Толстунова Володимира Петровича". 
З огляду на вищевказане, оскільки, з доданого до касаційної скарги документа не вбачається подання якої касаційної скарги і у якій справі оплачується відповідним судовим збором, суд касаційної інстанції зазначив про те, що скаржником не надано суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Отже, відповідно до частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. 
Сама лише незгода Селянського (фермерського) господарства "Людмила" із прийнятим суддею Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумаком Ю. Я. судового рішення про залишення касаційної скарги без руху, не може бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів проявлення зазначеним суддею саме необ`єктивності чи упередженості. Проте, таких доказів заявник відводу до заяви не додав. 
Таким чином, слід зазначити, що вказані заявником обставини не можуть бути підставою для відводу судді. 
Інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості судді, ним не зазначено.
Наведені заявником підстави для відводу судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумака Ю. Я. від розгляду справи №904/114/25 оцінюються судом критично, оскільки доводи не містять жодних належних обґрунтувань.
Отже, за результатами розгляду заяви Селянського (фермерського) господарства "Людмила" про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумака Ю. Я. від розгляду справи № 904/114/25 суд дійшов висновку, що доводи заяви є такими, що не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді та могли б бути підставою для відводу у розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки доводи, викладені в заяві Селянського (фермерського) господарства "Людмила" про відвід судді Чумака Ю. Я. у справі № 904/114/25, колегія суддів вважає необґрунтованими, тому відповідно до частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України матеріали касаційної скарги Селянського (фермерського) господарства "Людмила" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2026, у справі №904/114/25, слід передати на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 цього Кодексу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати доводи, викладені в заяві Селянського (фермерського) господарства "Людмила" про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумака Ю. Я. у справі № 904/114/25, необґрунтованими.

2. Передати матеріали касаційної скарги Селянського (фермерського) господарства "Людмила" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі №904/114/25 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви Селянського (фермерського) господарства "Людмила" про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Чумака Ю. Я. у справі № 904/114/25.
Ухвала набирає сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай