Справа № 930/486/26
Провадження №2/930/759/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
06.05.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельному О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Балюх Є.О. звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 02.02.2025-100002313 від 02.02.2025 року у сумі 9 960,00 грн та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферту) № 02.02.2025-100002313.
Відповідно до умов договору позичальнику було надано кредит у розмірі 3 000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 02.02.2025 року, строком на умовах, визначених у заявці.
Відповідно до умов договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору.
Відповідно до умов кредитного договору № 02.02.2025-100002313 від 02.02.2025 року позичальнику надано кредит на таких умовах:
дата надання кредиту — 02.02.2025 року;
сума кредиту — 3 000,00 грн;
строк кредитування — 217 днів з дати надання кредиту;
дата повернення кредиту — 06.09.2025 року.
Як зазначено у п. 3.2 договору, кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Позичальник зобов`язався не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредитні кошти на рахунки організаторів азартних ігор.
Згідно з п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, платності та поворотності. Спосіб надання коштів — перерахування на рахунок споживача із використанням реквізитів електронного платіжного засобу споживача № 4441-11XX-XXXX-3302.
Відповідно до п. 6.1 договору позичальник зобов`язався використати кредит на цілі, визначені договором, що не суперечать чинному законодавству України, та забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплату процентів шляхом внесення готівки до каси кредитодавця або перерахування коштів на рахунок кредитодавця у такі строки:
а) повернення кредиту, сплата процентів та комісій — у строки, визначені заявкою, яка є невід`ємною частиною договору;
б) сплата неустойки, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, — негайно з моменту пред`явлення кредитодавцем відповідної вимоги.
Кредитодавцем документи, що складають кредитний договір, були підписані електронним підписом.
Позичальником документи, що складають кредитний договір, були підписані за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер телефону, зазначений позичальником як фінансовий — НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 02.02.2025 року підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), заявку на отримання кредиту, підтвердила укладення кредитного договору та отримала на свій рахунок кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн, чим акцептувала умови договору. Кожна сторінка договору була підписана зазначеним одноразовим ідентифікатором.
Отже, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого є неможливим без проходження попередньої реєстрації, отримання одноразового ідентифікатора та входу на вебсайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету.
Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією про перерахування коштів від 02.02.2025 року, яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак — належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу.
Під час укладення кредитного договору № 02.02.2025-100002313 ОСОБА_1 пройшла ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку України.
Під час ідентифікації позичальника було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи на підставі документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних.
Відповідно до договору від 02.02.2025 року та квитанції про перерахування коштів кредитодавцем було надано позичальнику кредит у розмірі 3 000,00 грн, які ОСОБА_1 отримала 02.02.2025 року.
Отже, позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином та у повному обсязі.
У свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 9 960,00 грн, яка складається з:
тіла кредиту — 3 000,00 грн;
процентів — 4 650,00 грн;
комісії, пов`язаної з наданням кредиту, — 270,00 грн;
додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості — 540,00 грн;
неустойки — 1 500,00 грн.
Ухвалою від 03.03.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, правом на подання відзиву по справі не скористалася, будь-яких клопотань та заяв не надіслала, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.
Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, а також у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 02.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферту) № 02.02.2025-100002313, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3 000,00 грн строком на 217 днів зі сплатою процентів, комісій та інших платежів відповідно до умов договору.
На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надано копію договору, заявку на отримання кредиту, інформацію щодо використання відповідачем одноразового ідентифікатора, а також документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів на банківський рахунок відповідача.
Судом установлено, що кредитний договір було укладено в електронній формі шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який був направлений на номер телефону, зазначений відповідачем під час реєстрації в особистому кабінеті.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин вважається підписаним з моменту використання електронного підпису, у тому числі одноразовим ідентифікатором.
Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли належним чином оформлені договірні правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а відповідно до ст. 530 ЦК України — у встановлений строк.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів від 02.02.2025 року.
Разом із тим відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконувала, унаслідок чого станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 9 960,00 грн, яка складається з:
3 000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту;
4 650,00 грн — заборгованість за процентами;
270,00 грн — комісія, пов`язана з наданням кредиту;
540,00 грн — додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості;
1 500,00 грн — неустойка.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості судом перевірений, є арифметично правильним, відповідає умовам кредитного договору та не спростований відповідачем.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надала, розрахунок заборгованості не спростувала, відзиву на позов не подала.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем надано належні, допустимі та достатні докази на підтвердження заявлених позовних вимог.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 02.02.2025-100002313 від 02.02.2025 року у розмірі 9 960,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, згідно ст.ст. 11, 509, 512, 514, 516, 525,526,530,551,599,610,611,615, 625 629,1050,1054 ЦК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 02.02.2025-100002313 від 02.02.2025 року у загальному розмірі 9 960 (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко