Справа 206/2252/26 
Провадження 2-о/206/104/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року  м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючої - судді Плінської А.В.,
за участі секретаря судового засідання Габісонія Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із заявою (в редакції від 19 травня 2026 року), в якій просить встановити факт того, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коркіно Челябінської області російської федерації від батьків: батько - ОСОБА_2 та мати – ОСОБА_3 . На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коркіно Челябінської області російської федерації, 15 червня 2010 року отримав паспорт громадянина України, а в подальшому отримав атестат про закінчення школи, диплом про закінчення вищого навчального закладу. Свідоцтво про народження заявником втрачено, що стало підставою для відмови уповноваженим органом матері заявника в призначенні пенсії за віком, так як не було зараховано ОСОБА_3 період догляду за сином.
З грудня 2023 року припинено дію міжнародної конвенції з правової допомоги із рф. В зв`язку з чим, неможливо витребувати з м. Коркіно Челябінської області російської федерації копію чи дублікат свідоцтва про народження дитини ОСОБА_1 , в зв`язку з чим, він звертається до суду із вказаною заявою.
Ухвалою від 20 квітня 2026 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання заявник не з`явився, однак представник подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.
Суд, дослідивши письмові докази, заслухавши учасників, давши їм оцінку в їх сукупності, прийшов до наступного.
Як слідує з витягу з копії свідоцтва про народження від 9 листопада 1993 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коркіно Челябінської області російської федерації. Батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В паспорті громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження вказано: м. Коркіно Челябінської області російської федерації.
Відповідно до відповіді на запит Олександрійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя від 10 квітня 2026 року №515/32.11-01-27, актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено. З 29 грудня 2023 року припинено дію міжнародної конвенції з правової допомоги із рф. В зв`язку з чим, неможливо витребувати з м. Коркіно Челябінської області російської федерації копію чи дублікат свідоцтва про народження дитини ОСОБА_1 .
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №045650025043 від 23 березня 2026 року ОСОБА_3 відмовлено в призначенні пенсії за віком через ненадання оригіналу свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до статті 22 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право" (далі - Закон про міжнародне приватне право) до особистих немайнових прав застосовується право держави, у якій мала місце дія чи інша обставина, що стала підставою для вимоги про захист таких прав, якщо інше не передбачено законом.
Згідно із частиною першою статті 13 Закону про міжнародне приватне право документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Аналогічно регламентовано зазначене питання у пункті 7 глави 1 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила реєстрації актів цивільного стану), відповідно до якого документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 "Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав" під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.
Однак зазначені норми незастосовні у правовідносинах за участю рф.
У зв`язку з військовою агресією рф проти України та повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року російських військ на територію України задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Президент Володимир Зеленський підписав Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".
У відповідь на акт збройної агресії рф проти України Президент України Володимир Зеленський підтримав пропозицію Міністерства закордонних справ України про розрив дипломатичних відносин України з рф, про що 24 лютого 2022 року оголошено на офіційному веб-сайті Міністерства закордонних справ України.
На доручення Глави Української держави Міністерство закордонних справ України розпочало процедуру розриву дипломатичних відносин відповідно до норм міжнародного права.
01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX "Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року" (далі - Закон № 2783-IX).
22 грудня 2022 року Закон № 2783-IX опубліковано у газеті "Голос України" та 23 грудня 2022 року він набрав чинності.
Закон № 2783-IX передбачає:
зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР, у відносинах з рф та Республікою Білорусь (стаття 1);
вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР (стаття 2).
Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення.
Стаття 25 Закону України "Про міжнародні договори України" містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами.
За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з рф та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року.
З дати зупинення дії Мінської конвенції, зокрема, до документів, виданих на території рф і Білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, від 05 жовтня 1961 року, яка є чинною у відносинах України з рф і Білоруссю.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що свідоцтво про народження заявника, видане російською федерацією, може підтверджувати особу цієї дитини лише у випадку засвідчення його оригіналу (дублікату) апостилем.
Разом з тим, із заяви ОСОБА_1 вбачається, що він не має ні оригіналу, ні дублікату свідоцтва про народження .
З огляду на збройний конфлікт між рф та Україною заявник позбавлений фізичної можливості, як на звернення за дублікатом втраченого свідоцтва про народження на території держави-агресора, так і на апостилювання цього документа відповідними органами рф, яким надаються повноваження на проставлення апостиля.
При відсутності медичних документів для державної реєстрації народження, державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.
У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (стаття 319 ЦПК України).
Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду.
Враховуючи, що відсутність свідоцтва про народження заявника, позбавляє його можливості в установленому порядку підтвердити відомості про його народження, а також відомостей про його батьків, таким чином, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає повному задоволенню.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст.259,263-265,293,294,315ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.
Встановити факт народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коркіно Челябінської області російської федерації від батьків: батько - ОСОБА_2 та мати – ОСОБА_3 .
На рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Плінська