Справа №932/396/26
Провадження №2-а/932/4/26

ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
веб-сайт: https://bs.dp.court.gov.ua
телефон приймальні судді 099 520 65 95

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2026 року      м. Дніпро

Шевченківський районний суд м. Дніпра у складі головуючого судді Ярощук О.В. 
за участі секретаря судового засідання Фещенко К.О.
позивача ОСОБА_1 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу 
за позовом  ОСОБА_1 
до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції 
третя особа Департамент патрульної поліції
про скасування постанови заступника командира 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області серії ЕНА №6408243 від 25.12.2025 року капітана поліції Махоти Д. О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП–

у с т а н о в и в:

Суть справи
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою у якій прохала:
-поновити строк на оскарження постанови заступника командира 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області серії ЕНА №6408243 від 25.12.2025 року капітана поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП.
Скасувати постанову заступника командира 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області серії ЕНА №6408243 від 25.12.2025 року капітана поліції Махоти Д. О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
Свою позовну заяву мотивувала тим, що 25.12.2025 року їхала у справах на своєму автомобілі, та зупинилась на спецсигнали машини патрульної поліції позаду. До машини підійшло кілька працівників поліції, один з них роз`яснив права, та повідомив, що буде винесена постанова за ч.1 ст.122, але не вказав відносно кого та на підставі чого. Також працівники поліції повідомили, що у них не має відео.
Потім у подальшому, вз державного інформаційного додатку «Дія» дізналась, що заступником командира 1 взводу 1 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капітаном поліції Махотою Д. О. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху та накладений штраф у розмірі 510 грн. за порушення п. 11.4 правил дорожнього руху, при цьому постанова винесена за ч.2 ст.122 КУпАП, тобто за іншою частиною аніж мені повідомили працівники поліції.
Третього січня 2026 року позивач звернулася до УПП в Дніпропетровській області та отримала постанову у справі, у якій указано, що водій керуючи тз на дорозі із двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги. 
Позивач заперечила вказані маневри, на зустрічні смуги не виїжджала і відповідно правила дорожнього руху не порушувала. 
Процесуальні дії по справі
Ухвалою судді 26.01.2026 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді 12.02.2026 року, після усунення недоліків, поновлено строк для звернення до суду та відкрито провадження у справі.
16 лютого 2026 року відповідачем на надано відзив на позовну заяву.
16 квітня 2026 року позивачем через систему «Електронний суд» подано заяву щодо витрат на правничу допомогу, які будуть понесені позивачем.
16 квітня 2026 року суд перейшов на стадію ухвалення рішення та визначив дату проголошення рішення 20.04.2026 року. Судове засідання із проголошення рішення не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. Дату проголошення рішення було визначено на 04.05.2026.
Позиції сторін
Відповідач Департамент патрульної поліції через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву. У якому зазначив, що постанову винесено законно та прохав відмовити у задоволенні позовних вимог.
Одночасно, представник відповідача прохав розглядати справу за їх відсутності.
У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву прохала задовольнити. 
Релевантне законодавство та висновки суду
Відповідно до п. 11.4 Правил дорожнього руху України, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
Дороги, що мають як мінімум дві смуги для руху в одному напрямку характеризуються інтенсивним рухом, тому на таких дорогах виїжджати на зустрічні смуги категорично заборонено. На дорогах, що мають як мінімум дві смуги для руху в одному з напрямків, смуги зустрічного руху відокремлюються від смуг іншого напрямку подвійною суцільною лінією розмітки або розділювальною смугою.
Перетинати подвійну суцільну або виїжджати на розділювальну смугу водіям категорично заборонено Правилами дорожнього руху.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 11. ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №6408243 від 25.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн.
Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , 25.12.2025 о 10 год 06 хв, керуючи транспортним засобом PEUGEOT 307, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпро, на вул. І. Огієнко, біля буд. № 29, на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушила п. 11.4 Правил дорожнього руху України.
Із наданих матеріалів відеозапису вбачається, що 25.12.2025 о 09 год 57 хв співробітники патрульної поліції спілкуються із позивачкою. Сам факт порушення на відеозаписі відсутній (камера 470397). У той же час, позивачу о 09 год 58 хв роз`ясненні її права та повідомлено, що стосовно неї буде винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також повідомлено, що відео як їде позивач та порушує ПДР у співробітника патрульної поліції не має, у т.ч. коли вона розмовляє по телефону (09 год 59 хв). Співробітник патрульної поліції вимагає саме від позивача довести факт порушення. Упродовж із 10 год 00 хв йде розгляд справи за ч. 1 ст. 122 КУпАП, при цьому зазначається, що позивач має слухати співробітників поліції, а завершений розгляд справи позивач побачить, коли постанову буде роздруковано, при цьому співробітники поліції спілкуються виключно між собою. По завершенню розгляду справи повідомлено, що постанову винесено за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Судовим розглядом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не зафіксований відповідачем, надані записи із нагрудних камер не відображають вказаного факту. У судовому засіданні позивач заперечувала факт порушення, яке їй інкриміновано.
Дослідивши указане відео у судовому засіданні, суд доходить висновку, що на відео із бодікамер відсутні записи, що підтверджують доводи відповідача, жодним чином не вбачається того, що позивач здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги.
Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно зі ч. 1ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти до висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За правилами ч. 1 та ч. 2 ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до стаття 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що Суд та національні суди відповідної країни при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05 травня 2015 року; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15 лютого 2013 року).
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (у даному випадку відповідача) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення, тобто в даному випадку версії відповідача. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.
Суд оцінивши усі докази у своїй достатності та сукупності дійшов висновку, що постанова від 25.12.2025 року, винесена заступником командира 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області серії ЕНА №6408243 від 25.12.2025 року капітаном поліції Махотою Д.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП не відповідає фактичним обставинам, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушила п. 11.4 Правил дорожнього руху України, Позивачу та суду не надано.
Зважаючи на те, що у ході розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів вчинення Позивачем інкримінованого йому правопорушення, суд приходить до висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Враховуючи, що поданий позивачкою адміністративний позов задоволено, а тому відповідно до ч. 1 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України слід стягнути із відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачки судовий збір у розмірі 532,48 грн., що підлягав сплаті за подання відповідного позову. 
У частині стягнення витрат на правничу допомогу суд вважає необхідним залишити заяву позивачки без розгляду, оскільки у позовній заяві не було вказано про попередній розрахунок витрат на правничу допомогу, а у судовому засіданні 16.04.2026, яким завершився розгляд справи по суті, позивачкою також не було зазначено про надання упродовж 5 днів документів після винесення рішення, що підтверджують понесені витрати не правничу допомогу.
Позивачкою лише у день судового засідання 16.04.2026 через систему «Електронний суд» подано заяву про понесені витрати, однак судом заява була отримана лише 17.04.2026, тобто після того, як суд перейшов на стадію ухвалення рішення.
За приписами ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Керуючись статтями 72, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Департамент патрульної поліції -задовольнити частково.
Скасувати постанову серії ЕНА №6408243 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 25.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.
Стягнути із Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (м. Дніпро, площа Троїцька, 2а, ЄДРПОУ 4010864612) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 532,48 грн., за рахунок відповідних бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення ухвалено 04.05.2026.

Суддя           Оксана ЯРОЩУК