Рішення
Іменем України
25 травня 2026 року       місто Чернігів

Справа №751/2291/26
Провадження №2/751/1596/26

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В. 
секретаря судового засідання Стрижак В. П. 

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 
відповідач – ОСОБА_1 

представники позивача – Гончарук Данило Русланович
представник відповідача – Брадарська Наталія Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №73115875 від 28.02.2025 в розмірі 23 197,20 грн та за кредитним договором №8249574 від 19.01.2025 в розмірі 24 793,05 грн, а також понесених судових витрат (а.с.2-6). 
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.01.2025 та 28.02.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитні договори №8249574 та №73115875. Згідно з умовами договорів позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним. Проте відповідач не виконав свого зобов`язання і утворилась заборгованість. 27.03.2025 за договором факторингу №27/03/25 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до відповідача за вищевказаними кредитними договорами. 

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 10.03.2026 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представником відповідача подано відзив (а.с.79-82), з підстав якого просила відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначила, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами (первинними бухгалтерськими документами) факту перерахування (отримання) відповідачем кредитних коштів, що є обов`язковою умовою дійсності реального договору позики; позивач безпідставно та всупереч нормам ст. 1048 ЦК України та правовим висновкам Великої Палати ВС нарахував відсотки за користування кредитом та так звані «понадстрокові відсотки» поза межами встановлених договорами строків кредитування (поза межами 30 днів); вимоги про стягнення комісії за надання кредиту та непропорційної неустойки суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», є несправедливими умовами договору; надані позивачем докази відступлення права вимоги є недостатніми для підтвердження переходу права вимоги саме щодо ОСОБА_1 в заявлених розмірах, а також надані позивачем розрахунки заборгованості не є первинними документами, містять незрозумілі математичні розрахунки та не відображають реального стану правовідносин.
Отримавши відзив представник позивача подав відповідь на відзив (а.с.87-102) де зазначив, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Договори були підписані позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор було направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним під час заповнення заявки на отримання кредиту, одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій. Уклавши кредитні договори на умовах, викладених у них, відповідач, як позичальник, тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені. Щодо нарахування відсотків зазначив, що норми Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, зокрема на ч. 5 ст.8 Закону Україин «Про споживче кредитування», що встановлює «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %» не порушувались щодо кредитних договорів та договорів позики укладених відповідачем, оскільки даний закон вступив в силу 24.12.2023.
Ухвалою суду від 07.04.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку з витребуванням доказів.
Представник позивача у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника.
Відповідач та його представник у судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказах.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 19.01.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №8249574, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується передати у власність позичальнику грошові кошти в сумі 10 900,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський рахунок. Строк кредиту – 360 днів (до 13.01.2026), процентна ставка фіксована – 0,95% в день, денна процентна ставка – 0,998 % в день. Комісія за надання кредиту - 17,25% від суми наданого кредиту, що складає 1 880,25 грн. При цьому згідно п.2.2.3 договору розмір першого обов`язкового платежу становить 4 986,75 грн (а.с.25-32).
Згідно п.9.6 договору передбачено, що якщо позичальником не сплачено (сплачено не в повному обсязі) перший обов`язковий платіж (4 986,75 грн), за договором нараховується неустойка в розмірі, визначеному п.2.2 договору – 545,00 грн в день, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого першого обов`язкового платежу. 
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (351183) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.10.7 кредитного договору.
Переказ коштів 19.01.2025 в сумі 10 900,00 грн на картку ОСОБА_1 підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес», а також інформацією АТ КБ «Приватбанк» про зарахування коштів (а.с.33, 122-123). 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №8249574 від 19.01.2025 станом на 26.08.2025, з урахуванням сплачених відповідачем коштів у сумі 6 513,30 грн, виникла заборгованість в розмірі 24 793,05 грн, що включає основну суму боргу 10 692,40 грн, суму заборгованості за відсотками за період з 19.01.2025 до 18.06.2025 у розмірі 8 650,65 грн та неустойку в розмірі 5 450,00 грн (а.с.34-35).
Також 28.02.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73115875, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується передати у власність позичальнику грошові кошти в сумі 12 000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський рахунок. Строк кредиту – 30 днів (до 29.03.2026), процентна ставка фіксована – 0,150% в день, денна процентна ставка – 0,650 % в день. Комісія за надання кредиту – 15 % від суми наданого кредиту, що складає 1 800,00 грн (а.с.7-13).
Крім того, умовами договору №73115875 від 28.02.2025 передбачено нарахування пені в розмірі 4,00% в день та проценти за понадстрокове користування кредитом в розмірі 4,00% в день.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (41670) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.11.7 кредитного договору.
Переказ коштів 28.02.2025 в сумі 12 000,00 грн на картку ОСОБА_1 підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес», а також інформацією АТ КБ «Приватбанк» про зарахування коштів (а.с.15, 122-123). 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №73115875 від 28.02.2025 станом на 26.08.2025, з урахуванням сплачених відповідачем коштів у сумі 540,00 грн, виникла заборгованість в розмірі 23 197,20 грн, що включає основну суму боргу 11 460,00 грн, суму заборгованості за відсотками за період з 28.02.2025 до 28.04.2025 у розмірі 3 978,00 грн, відсотки за понадстрокове користування за період 29.04.2025 до11.05.2025 у розмірі 5 959,20 грн та комісію в розмірі 1 800,00 грн (а.с.22-23).
27.03.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, зокрема до боржника ОСОБА_1 (а.с.16-17).
26.08.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №8 де сторони домовилися про розмір загальної суми вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №13, №14, розмір суми, яку повинен сплатити фактор (а.с.18, 20).
Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників №13 та №14 від 26.08.2025 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №13, №14, зокрема за кредитними договорами №8249574 від 19.01.2025 та №73115875 від 28.02.2025, де боржником є ОСОБА_1 (а.с.19, 45).
Згідно реєстру боржників №13 від 26.08.2025 ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги заборгованості за кредитним договором №8249574 від 19.01.2025 на загальну суму 24 793,05 грн, з яких: 10 692,40 грн - заборгованість за основною сумою, 8 650,65 грн - заборгованість за процентами, 5 450,00 грн – неустойка (а.с.47).
Згідно реєстру боржників №14 від 26.08.2025 ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги заборгованості за кредитним договором №73115875 від 28.02.2025 на загальну суму 23 197,20 грн, з яких: 11 460,00 грн - заборгованість за основною сумою, 3 978,00 грн - заборгованість за процентами, 1 800,00 грн – комісія та 5 959,20 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом (а.с.21).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кредитні договори укладені в електронному вигляді за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується із ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
На виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Позивачем надані належні та допустимі докази отримання відповідачем кредитних коштів за договором №8249574 від 19.01.2025 та №73115875 від 28.02.2025. Дана обставина не спростована стороною відповідача.
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З позовом про визнання недійсними кредитних договорів №73115875 від 28.02.2025 та №8249574 від 19.01.2025 відповідач не звертався.
Зазначені вище договори факторингу є чинними, їх дійсність ніким не оспорена, а тому підлягають виконанню.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
Відповідачем не надано доказів на підтвердження погашення заборгованості за тілом кредиту у повному обсязі.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорах строк грошові кошти (тіло кредиту) не повернув у повному обсязі, а тому позов у частині стягнення 10 692,40 грн заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №8249574 від 19.01.2025 та 11 460,00 грн заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №73115875 від 28.02.2025 обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відсотки за кредитним договором №8249574 від 19.01.2025 у розмірі 8 650,65 грн за період з 19.01.2025 до 18.06.2025 нараховані позивачем відповідно до умов та строку договору та не суперечать положенням ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». А тому позовні вимоги у цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення відсотків за кредитним договором №73115875 від 28.02.2025 суд зазначає таке.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Подібних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16.
Відповідно до п. 2.2.2 договору строк кредитування становить 30 днів, тобто з 28.02.2025 до 29.03.2025. 
Згідно з розрахунком позивача, відсотки нараховані за період з 28.02.2025 до 28.04.2025 за процентною ставкою 0,150 % та становлять 3 978,00 грн. 
Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом за кредитним договором №73115875 від 28.02.2025 та зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи не містять.
Отже, позивачем не доведено, що відповідачем вчинялися дії щодо продовження (пролонгації) строку дії указаного договору, як встановлено умовами п.7.1 договору.
Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам Цивільного кодексу України.
Таким чином, розмір відсотків за договором №73115875 від 28.02.2025, які підлягають стягненню з відповідача становить 540,00 грн (12 000 х 0,150 % х30 днів).
Крім того, відсутні підстави щодо стягнення заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою в сумі 5 959,20 грн за період з 29.04.2025 до 11.05.2025, які нараховані відповідно до п.2.2.4 Договору, оскільки доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми позики, матеріали справи не містять.
Щодо вимог про стягнення з відповідача неустойки за кредитним договором №8249574 від 19.01.2025 в розмірі 5 450,00 грн суд дійшов наступного висновку.
Розділом 6 договору кредитної лінії №8249574 від 19.01.2025 передбачено відповідальність сторін за порушення умов цього Договору.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.
Відтак позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено нарахування неустойки в розмірі 5 450,00 грн за порушення зобов`язання, а тому позов у цій частині не підлягає задоволенню.
Одночасно щодо вимоги нарахування та стягнення комісії за кредитним договором №73115875 від 28.02.2025 у розмірі 1 800,00 грн, суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2.2.4 та п.6.2 договору про надання коштів у кредит визначена комісія в розмірі 15,00% від суми кредиту, що дорівнює 1 800,00 грн. Комісія нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.
Протягом строку дії договору тарифи та комісія за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач, уклавши кредитний договір, погодився сплатити комісію за надання кредиту. 
Отже, умови договору про нарахування комісії за надання кредиту та його обслуговування не є нікчемними, оскільки їх нікчемність не встановлена на рівні закону. Докази недійсності відповідних умов договору в матеріалах справи відсутні та сторонами не надавались.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню.

V. Розподіл судових витрат 

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 3 328,00 грн (а.с.1). 
Ураховуючи, що позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 298,38 грн (3328х33143,05/47990,25). 

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд  
Вирішив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 19 343 (дев`ятнадцять тисяч триста сорок три) грн 05 коп заборгованості за кредитним договором №8249574 від 19.01.2025, що складається із: основного боргу – 10 692 грн 40 коп, процентів – 8 650 грн 65 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 13 800 (тринадцять тисяч вісімсот) грн 00 коп заборгованості за кредитним договором №73115875 від 28.02.2025, що складається із: основного боргу – 11 460 грн 00 коп, процентів – 540 грн 00 коп, комісії – 1 800 грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 298 (дві тисячі двісті дев`яносто вісім) грн 38 коп судового збору. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 29.05.2026. 

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, ЄДРПОУ 35625014)

Відповідач – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )  

Суддя Н. В. Маслюк