Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року Справа№200/949/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 
до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області
про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про:
- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо визначення та обчислення розміру пенсії, із застосуванням частини першої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 та 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без застосування частини першої статті 33 цього Закону, відповідно до частини другої статті 33 зазначеного Закону, з 11 серпня 2025 року. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.04.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області за місцем реєстрації як внутрішньо переміщена особа, як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи. З протоколу розрахунку розміру пенсії, що міститься в особистому кабінеті позивача на вебпорталі електронних послуг, вбачається, що відповідач при призначенні та подальшому перерахунку пенсії по інвалідності не застосував положення частини другої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки за наявності повного страхового стажу при визначенні її розміру фактично застосовано інший порядок розрахунку, ніж передбачено зазначеною нормою, а саме — без встановлення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 та 28 цього Закону.
Вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, надав до суду відзив, у якому зазначив щодо передчасності позовних вимог.
Фактичних обставин щодо предмету спору у цій справі у відзиві не викладено.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 27 квітня 2026 року витребувано докази у відповідача.
Ухвалою суду від 27 квітня 2026 року зупинено провадження у справі.
Ухвалою суду від 06 травня 2026 року поновлено провадження у справі.
В період з 20.03.2026 по 30.03.2026 та з 01.05.2026 по 04.05.2026 головуюча по справі суддя перебувала у відпустці. 
ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Як встановлено судом з наданих відповідачем матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області.
З 14.02.2023 позивачу призначена пенсія по інвалідності як особі з інвалідністю ІІ групи. Станом на дату призначення розмір пенсії за віком позивача – 11041,29 грн, розмір пенсії по інвалідності – 9937,16 грн. Страховий стаж на дату призначення пенсії – 36 років 3 місяці 23 дні.
Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Черкаській області № 232730020654 від 28.02.2026 позивач є особою, якій встановлена інвалідність ІІІ групи з 04.08.2025.
Станом на 01.03.2026 розмір пенсії позивача становив 50 відсотків від його пенсії за віком. Страховий стаж станом на 01.03.2026 – 49 років 5 місяців 12 днів.
Суд зазначає, що відомості про призначення позивачу пенсії по інвалідності як особі з інвалідністю ІІІ групи у розмірі пенсії за віком в матеріалах справи відсутні. 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСОВУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ВИСНОВКИ СУДУ.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058).
Частиною першою статті 9 Закону №1058 передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.1, 2 ст.30 Закону №1058, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Відповідно до ч.1 ст.31 Закону №1058, залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності.
Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 1058 (в редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи) визначено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Частино другою вказаної статті встановлено, що непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.
Частиною першою статті 35 Закону №1058 передбачено, що у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності.
Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.45 Закону №1058, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.
У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.
У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. 
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Суд зауважує, що позивач станом на дату первинного призначення пенсії по інвалідності мав страховий стаж у розмірі 36 років 3 місяці 23 дні.
Отже, на дату встановлення інвалідності ІІІ групи позивач мав необхідний страховий стаж для призначення пенсії по інвалідності з інвалідністю ІІІ групи у розмірі пенсії за віком.
Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 968,96 грн.
Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд – 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо визначення та обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 із застосуванням частини першої статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області(місцезнаходження: 18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ЄДРПОУ 21366538) здійснити перерахунок розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) у розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 та 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до частини другої статті 33 зазначеного Закону, з 11 серпня 2025 року. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (місцезнаходження: 18000, Черкаська обл., м.Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ЄДРПОУ 21366538) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.
Повний текст рішення складено та підписано 06 травня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя В.В. Олішевська