Справа №: 404/9344/25	

провадження №: 2/398/1119/26
РІШЕННЯ
Іменем України 
"12" травня 2026 р.  м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участю секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В С Т А Н О В И В:
Через систему «Електронний суд» ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №205974954 від 13.12.2022 року у розмірі 29934,00 грн та судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.12.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №205974954, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6000,00 грн, з кінцевою датою повернення 13.12.2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі від 2,05% до 2,10 % в день. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди, відповідно до яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема до відповідача за договором кредитної лінії №205974954 від 13.12.2022 року. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №19/1224-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №205974954 від 13.12.2022 року. 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №205974954 від 13.12.2022 року. Відповідач тривалий час не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 31.07.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 29934,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 23934,00 грн.
31.12.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив в якому відповідач визнає позов в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 6000,00 грн. В іншій частині позовні вимоги не визнає, вважає суми нарахованих відсотків, штрафні санкції та пеню такими, що є явно неспівмірним сумі основного зобов`язання та наслідками його порушення. Також просив застосувати строки давності, передбачені ст. 257 ЦК України. 
05.01.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 29934,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 23934,00 грн судові витрати, які складаються із сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Посилаючись на те, що відповідно до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності становить три роки. Проте, позовна давність сплила під час дії воєнного стану та вважається продовженою на строк дії в Україні воєнного стану. Оскільки законодавець зупинив перебіг позовної давності то позивач дотримався строків та реалізував своє беззаперечне право. Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» №4434-IX від 14.05.2025 року, пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було виключено. Закон набрав чинності 04.09.2025 року, тому саме із цієї дати відбувається відновлення обчислення строків позовної давності. Тому строк позовної давності позивачем не пропущено. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором зазначає, що нарахування здійснювалося за умовами кредитного договору. Первинним кредитором враховувалися сплачені кошти в рахунок погашення заборгованості. Крім того первинним кредитором було надано відповідачу знижку на розмір індивідуальної ставки. Таким чином, нарахування відбувалось за процентною ставкою у розмірі 1,64 % в день від суми кредиту. Після закінчення дисконтного періоду кредитування, відсотки нараховувалися в розмірі 2,98 % в день, що передбачено умовами договору. Після переходу прав вимог до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відсотки теж нараховувалися за відсотковою ставкою в розмірі 2.98 % в день. Під час укладання договору, відповідач ознайомився з його текстом та змістом і цілому, паспортом споживчого кредиту, зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу відповідач не висловив та погодився, про що свідчить його підпис та згода на обробку персональних даних та доступ до кредитної історії. Таким чином кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не застосована та судом він не визнаний недійсним, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України є правомірним і повинен виконуватися належним чином. Уклавши договір, відповідач був ознайомлений і повністю розумів та погоджувався і зобов`язувався неухильно дотримуватися умов договору та правил, які є невід`ємною частиною до нього. Отже положення договору узгоджуються з чинним законодавством України,умови нарахування відповідають передбаченим договором та сам договір укладений добровільно з дотриманням принципів доброчесності. 
05.01.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог в частині стягнення відсотків та обмежитися можливим розміром стягнення тіла кредиту у сумі 6000,00 грн. Посилаючись на те, що факт укладання договору та отримання грошових коштів в сумі 6000,00 грн ним не заперечується. Проте збільшення суми до 29934,00 тобто майже у п`ять разів, є такими, що порушують принципи справедливості. Крім того, зазначає, що позивачем не враховані платежі, якими фактично відповідач здійснював пролонгацію договору, що свідчить про виконання ним зобов`язання та добросовісну поведінку. Також заперечує проти витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, вважає не обгрунтовною та не підтвердженою належними доказами.
05.01.2026 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення в яких просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 29934,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 23934,00 грн. Обґрунтовуючи це тим, що відповідач не заперечує факт укладання кредитного договору. Щодо нарахування відсотків, то вони повністю узгоджуються положеннями договору, нарахування платежів відповідають передбаченим договором умовам, а сам договір укладений добровільно з дотримання принципів розумності, справедливості та добросовісності сторін. Відповідач на початковому етапі належним чином та своєчасно виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим первинний кредитор надав знижену на розмір індивідуальної ставки, як заохочення за належне виконання зобов`язань. Проте після припинення належно виконання відповідачем умов договору, зокрема у частині своєчасного внесення обов`язкових платежів то первинним кредитором почалось здійснюватися нарахування відсотків за відсотковою ставкою, що прямо передбачено умовами договору в п. 8.4 договору. 
Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача разом з позовною заявою подав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у його відсутність.
Відповідач подав до суду відзив в якому визнає тіло кредиту, не погоджується з нарахуванням відсотків. Крім того, просив розглядати справу у його відсутність.
Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
13.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявою на отримання грошових коштів у кредит та булв ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
13.12.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронному вигляді було укладено договір кредитної лінії №205974954, який підписано сторонами електронними підписами, в тому числі відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
За умовами кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6000,00 грн (п. 2.1) на умовах строковості (до 28.12.2022 року, п. п. 7.1., 7.2., 11.1 (договір діє протягом 5 років в частині розрахунків до повного погашення), зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Відповідно до п. 8.3, 8.4 кредитного договору відсотки за користування кредитом протягом дисконтного періоду (до 28.12.2022року) нараховуються в розмірі 2,10% в день, а після дисконтного періоду кредитування - 2,98% в день від суми кредиту.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало кредит відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням. 
Факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів відповідачем не оспорюється.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався додатковими угодами та відповідно до умов яких ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон Плюс» за плату, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і боржниками.
Відповідно до Реєстру боржників №223 від 04.04.2023 року, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №205974954 від 13.12.2022 року.
19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №19/1224-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників №2 від 19.12.2024 року, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №205974954 від 13.12.2022 року.
08.07.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників від 08.07.2025 року, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №205974954 від 13.12.2022 року.
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №205974954 від 13.12.2022 року.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з розрахунками заборгованості та випискою з особового рахунку відповідача, наданими позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на 31.07.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 29934,00 грн, яка складається з: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 23934,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.
З надано розрахунку вбачається, що за період з 13.12.2022 року до 30.12.2022 року включно (18 днів) відсотки нараховувались з розрахунку 2,05% в день, тобто 123,00 грн (6000,00 грн. х 2,05% / 100%), що в сумі становить 2091,00, які відповідачем були сплачені.
В період з 31.12.2022 року до 30.01.2023 року включно (31 день) відсотки нараховувались з розрахунку 2,05% в день, тобто 123,00 грн (6000,00 грн. х 2,05% / 100%), що в сумі становить 3813,00, які відповідачем були сплачені.
В період з 31.01.2023 року до 26.02.2023 року включно (27 днів) відсотки нараховувались з розрахунку 1,64% в день (за індивідуальною ставкою), тобто 98,40 грн (6000,00 грн. х 1,64% / 100%), що в сумі становить 2656,80 грн;
В період з 27.02.2023 року до 25.06.2023 року включно (119 днів) відсотки нараховувались з розрахунку 2,98% в день, тобто 178,80 грн (6000,00 грн. х 2,98% / 100%), що в сумі становить 21277,20 грн.
Тобто відсотки за період з 31.01.2023 року по 25.06.2023 року включно становитимуть 23934,00 грн (2656,80 грн +21277,20 грн).
Зазначені нарахування відсотків за користування кредитом здійсненні відповідно до умов кредитування та в межах строку кредитування, а також є математично правильним.
Щодо застосування строку позовної давності, про що просив відповідач, суд зазначає, що строк кредитного договору становить п`ять років згідно п. 11.1 договору, тому на момент звернення позивачем до суду з позовом строк позовної давності не сплив.
Враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором - позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн та за відсотками за користування кредитом в розмірі 23934,00 грн, а всього 29934,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За приписами частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем додано договір про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025 року та акт прийому-передачі наданих послуг від 22.08.2025 року, відповідно до якого позивачу надано послуги правової допомоги на загальну суму 7 000,00 грн.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Верховний Суду у справі №873/212/21 дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором не є складною та не потребує значного часу і об`єму робіт щодо підготовки матеріалів для подання до суду відповідної позовної заяви, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача подав позовну заяву через систему «Електронний суд», жодного разу в судове засідання не з`явився, обмежившись поданням заяви про розгляд справи без його участі.
З урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 3 500,00 грн.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, код ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за договором кредитної лінії №205974954 від 13.12.2022 року станом на 31.07.2025 року в загальному розмірі 29934 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) грн 00 коп, яка складається з:
6 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту;
23934,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, код ЄДРПОУ 42986956) судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 12 травня 2026 року.

Суддя Л.І. Стручкова