ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 160/2411/25
адміністративне провадження № К/990/9497/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючої судді Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоуса О.В., Юрченко В.П.,
за участі:
секретаря судових засідань: Калініна О.С.
представника Позивача: Урєкє А.В.,
представника Відповідача: Мастістого І.А.,
розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.)
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2026 року (судді: Чепурнов Д.В., Коршун А.О., Сафронова С.В.)
у адміністративній справі за позовом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЙМОНД ПЕЙ»
третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ»
про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
1. ІСТОРІЯ СПРАВИ 
1.1. Короткий зміст позовних вимог
Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі також - Позивач, ЦМУ ДПС РВПП) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЙМОНД ПЕЙ» (далі також - Відповідач, ТОВ «ДАЙМОНД ПЕЙ»), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» (далі також - Третя особа, ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ»), у якому просило стягнути дебіторську заборгованість, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган у рахунок погашення податкового боргу ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», кошти з рахунків/електронних гаманців у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих ТОВ «ДАЙМОНД ПЕЙ», та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів по ТОВ «ДАЙМОНД ПЕЙ» на загальну суму 93 830 117,50 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач покликався на те, що у нього виникли правові підстави для звернення до суду із позовною заявою про стягнення дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переводиться на контролюючий орган у рахунок погашення податкового боргу відповідно до пункту 87.5 статті 87 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Вказував, що оскільки станом на 24 січня 2025 року за ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» обліковувався податковий борг у розмірі 20163076328,23 грн та заходи вжиті щодо погашення якого відповідно до розділу 9 ПК України не призвели до повного його погашення, джерелом погашення податкового боргу було визначено дебіторську заборгованість ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», строк погашення якої настав. При цьому зазначав, що за результатами проведення засідання робочої групи від 18 грудня 2024 року між ЦМУ ДПС РВПП та ТОВ«УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» було укладено 21 січня 2025 року договір №795/6/31-00-13-02-06 про перенесення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган відносно ТОВ «ДАЙМОНД ПЕЙ». 
1.2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 14 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовив.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач передчасно звернувся до суду з позовом про стягнення дебіторської заборгованості в рахунок погашення податкового боргу ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», оскільки в провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №320/32084/24 за позовом ЦМУ ДПС РВПП до ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» про стягнення податкового боргу підставою для стягнення грошових коштів у якій є податкові зобов`язання ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» тотожні тим, які визначено підставою для стягнення грошових коштів у цій справі.
Також суд першої інстанції зазначив, що податкові повідомлення-рішення №0813810707 та №00818200702 є предметом оскарження у справі №320/48086/25, що перебуває у провадженні Київського окружного адміністративного суду.
Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 3 лютого 2026 року апеляційну скаргу ЦМУ ДПС РВПП залишив без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року - без змін.
У постанові апеляційний суд погодився з тими висновками, що cформував суд першої інстанції.
Також суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки матеріалами справи підтверджено фактично подвійне стягнення контролюючим органом одного і того ж податкового боргу, то доводи апеляційної скарги про наявність рішення №8 ЦМУ ДПС РВПП від 22 серпня 2024 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу прийнятого відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України та те, що судова справа №320/32084/24 не перешкоджає розгляду цієї справи, з огляду на те, що на сьогоднішній день ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року у справі №757/21456/24-к накладено арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунках ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, у тому числі заборони проводити будь-які фінансові операції по вищезазначеним рахункам, що фактично призведе до неможливості реалізації рішення суду про стягнення коштів, висновків суду першої інстанції не спростовують.
2. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
2.1. Доводи Позивача (особи, яка подала касаційну скаргу)
Підставами касаційного оскарження Позивач визначає пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України). Просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Позивач вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанції суперечать, як самі собі, так і обставинам справи, а судові рішення ними ухвалені з порушенням пункту 87.5 статті 87 та пункту 95.5 статті 95 ПК України.
Вказує на відсутність висновку Верховного Суду в подібних правовідносинах.
Звертає увагу на те, що частина заборгованості, що була заявлена до стягнення виникла на підставі самостійно задекларованих зобов`язань з податку на дохід, отриманий від букмекерської діяльності та азартних ігор (ккдб 11024801) у загальній сумі 573 957 253,83 грн.
Зазначає, що ним на підставі рішення від 22 серпня 2024 року № 8/4/3100 з метою погашення податкового боргу ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» було виставлено 374 платіжних інструкцій на 17 відкритих рахунках в 7 банках, які повернулися без виконання у зв`язку з арештом рахунків та відсутністю коштів на рахунках платника податків. При цьому наголошує, що за весь період здійснення ЦМУ ДПС РВПП заходів стягнення передбачених нормами ПК України відносно ТОВ «УГТ», не було стягнуто жодних коштів для погашення наявної у платника податків заборгованості, а те майно, яке знаходиться на балансі підприємства, має меншу вартість, ніж сума податкової заборгованості.
Наголошує, що адміністративна справа № 320/32084/24 не перешкоджає розгляду цієї справи, з огляду на те, що на сьогоднішній день ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року у справі №757/21456/24-к накладено арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунках ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, у тому числі заборони проводити будь-які фінансові операції по відповідним рахункам. На думку Позивача, зазначеною ухвалою господарську діяльність «ТОВ УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» фактично заблоковано, в тому числі в частині можливості виконання зобов`язань зі сплати передбачених чинним законодавством податків та зборів. На даний час арешти накладені на рахунки є чинними.
Вказує, що в порушення статті 192 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд першої інстанції не тільки прийняв до уваги докази, подані з порушенням строків для надання письмових пояснень, у день призначення розгляду справи по суті та проголошення вступної та резолютивної частини рішення (14 жовтня 2025 року), а й поклав їх в основу мотивувальної частини рішення, щодо причин відмови у задоволенні позовних вимог. При цьому акцентує увагу на тому, що письмові пояснення Третьої були прийняті та долученні до матеріалів справи, взагалі без надання сторонам по справі права висловлення своє позиції щодо можливості долучення або не долучення поданих доказів по справі.
Наголошує, що судом першої інстанції в порушення статей 8 та 9 КАС України надано перевагу доводам Третьої особи, які подані поза межами процесуальних строків.
Зазначає, що постанова апеляційного суду не містить мотивів відхилення ключових доводів апеляційної скарги, що є істотним порушенням вимог статті 242 КАС України.
Покликається на те, що суди не надали оцінки: доводам щодо здійснення контролюючим органом заходів стягнення податкового боргу шляхом прийняття рішення керівника та направлення інкасових платіжних доручень, які повернулись без виконання у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках, які підтверджують достатність правових підстав для звернення на стягнення дебіторської заборгованості; аргументам щодо значних порушень норм матеріального права судом першої  інстанції, а саме пункту 87.5 статті 87 та пункту 95.5 статті 95 ПК України; не досліджено наявні у матеріалах справи інкасові доручення, які були направлені на рахунки ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» у банках контролюючим органом з метою стягнення податкового боргу.
Вказує, що згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 6 жовтня 2020 року у справі №1.380.2019.006990, одним із способів погашення податкового боргу є звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи. При цьому покликається на те, що враховуючи, що між ЦМУ ДПС РВПП та ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» було укладено договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості були наявні правові підстави для звернення до суду із позовною заявою про стягнення дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переводиться на контролюючий орган у рахунок погашення податкового боргу відповідно до пункту 87.5 статті 87 ПК України.
Відзначає, що суди попередніх інстанцій жодним чином не застосували у своїх судових рішеннях висновки Верховного Суду по аналогічних справах та/або у подібних правовідносинах. 
2.2. Доводи Відповідача (особи, що подала відзиви на касаційну скаргу) 
Відповідач вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими, а тому їх слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Цитуючи рішення суду першої інстанції вказує, що судом першої інстанції належним чином встановлено обставини справи (структуру боргу, порядок його розрахунку, джерела погашення боргу, наявність коштів на рахунках, здійснення заходів погашення боргу в позасудовому порядку тощо) та здійснено об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом, ТОВ «ДАЙМОНД ПЕЙ», ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» та наявних у матеріалах справи доказів.
Звертає увагу на те, що тотожні за змістом податкові зобов`язання не повинні розглядатись у різних справах (принцип non bis in idem, заборона подвійного притягнення до відповідальності) щоб уникнути суперечливих рішень. А також вказує, на те, що податкові - повідомлення рішення № 0813810707 та №00818200702 є предметом оскарження у справі № 320/48086/25, що перебуває у провадженні Київського окружного адміністративного суду.
Покликається на те, що оцінка письмовим поясненням ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», які було подано 14 жовтня 2025 року, була надана судом першої інстанції з урахуванням наданих усних пояснень представника Третьої особи адвоката Євсєєва М. В., що є процесуальною можливістю на викладення своєї правової позиції. А отже, на думку Позивача, представник податкового органу, мав можливість поставити питання, чи просити надати відповіді на поставлені питання, що виникли за наслідками висвітлених представником Третьої особи обставин в ході розгляду справи по суті.
2.3. Позиція Третьої особи (особи, що подала відзив на касаційну скаргу) 
ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими.
Вказує, що суми грошового зобов`язання, які просить стягнути Позивач, не є узгодженими, що підтверджується оскарженням ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» до Київського окружного адміністративного суду податкових повідомлень рішень від 21 грудня 2023 року № 0813810707 та № 00818200702. 
Покликається на те, що підставою для стягнення грошових коштів цій у справі, провадження в якій було відкрито 3 лютого 2025 року, та у справі № 320/32084/24, провадження у якій відкрито 23 липня 2024 рок, що перебуває на розгляду в Київському окружному адміністративному суді є тотожні податкові зобов`язання ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ». Водночас вказує, що Позивачем суд про наявність відповідної обставини повідомлено не було..
Вказує, що договір № 795/6/31-00-13-02-06 від 21 січня 2025 року про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків був оскаржений до Київського окружного адміністративного суду та станом на дату ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі, було відсутнє процесуальне рішення за цим провадженням. В подальшому у відкритті провадження було відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.
Зазначає, що пояснення, подані Третьою особою 14 жовтня 2025 року та посилання на докази, наведені в них, озвучувались усно та є загально відомими для Позивача, оскільки саме він є стороною зазначених в поясненнях судових провадженнях. При цьому відзначає, що викладення усних пояснень у письмовій формі було зроблено виключно для зручності та можливості ознайомлення з ними учасникам справи та суду.
Звертає увагу на те, що відповідно до практики Верховного Суду законодавець не вказує такої підстави неприйняття доказів, як закриття підготовчого провадження (постанова від 5 листопада 2025 року у справі № 366/3223/23).
3. ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ У СПРАВІ 
23 травня 2024 року ЦМУ ДПС РВПП сформовано податкову вимогу №0000114-1301-3100 до ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» на суму податкового боргу 441263316,00 грн.
ЦМУ ДПС РВПП складено рішення про опис майна ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» у податкову заставу, оформлене листом №6977/6/31-00-13-01-06 від 28 травня 2024 року.
На підставі рішення керівника ЦМУ ДПС РВПП від 28 травня 2024 року №6977/31-00-13-01-06 складені акти опису майна ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ»: від 22 липня 2024 року №10 на суму 2157585,94 грн та №14 на суму 20178707527,46 грн.
Відповідно до рішення Позивача №8 від 22 серпня 2024 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установ ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ».
Також Позивачем направлено до банків платіжні інструкції, які повернуто без виконання.
18 грудня 2024 року ЦМУ ДПС РВПП складено повідомлення №15199/6/31-00-13-01-06 про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків, яким повідомлено ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», що заходи зі стягнення коштів платника податків не привели до повного погашення суми податкового боргу, та на підставі пункту 87.5 статті 87 та пункту 95.22 статті 95 ПК України визначено, що джерелом погашення податкового боргу є дебіторська заборгованість, строк погашення якої настав та право вимоги якої переводиться на контролюючий орган у рахунок погашення податкового боргу.
21 січня 2025 року між Державною податковою службою України в особі ЦМУ ДПС РВПП, з однієї сторони, та ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», з іншої сторони, укладено Договір №795/6/31-00-13-02-06 про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган. Загальна сума права вимоги дебіторської заборгованості у ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» склала 93830117,50 грн.
Листом №912/6/31-00-13-02-06 від 22 січня 2025 року Позивачем надіслано ТОВ «ДАЙМОНД ПЕЙ» повідомлення про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган, в якому зазначено: право грошової вимоги відповідно до договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган від 21 січня 2025 року №795/6/31-00-13-02-06 переведено на контролюючий орган.
Відповідно до довідки про стан податкового боргу ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ», оформленої листом №960/9/31-00-13-02-06 від 23 січня 2025 року, станом на 22 січня 2025 року згідно з даними інформаційно-комунікаційних систем Державною податковою службою України по підприємству ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» обліковується податковий борг у загальній сумі 20163076328,23 грн, а саме:
- штрафні санкції за порушення законодавства патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів (ккдб 21080900) у сумі 19575816639,43 грн (податкові повідомлення-рішення №0813810707 та №00818200702 від 21 грудня 2023 року);
- з податку на дохід, отриманий від букмекерської діяльності та азартних ігор (ккдб 11024800) у сумі 573957253,83 грн;
- з податку на прибуток підприємств, які сплачують інші підприємства (ккдб 11021000) у сумі 13302434,97 грн.
Податкові повідомлення-рішення №0813810707 та №00818200702 від 21 грудня 2023 є предметом оскарження у справі №320/48086/25, що перебуває у провадженні Київського окружного адміністративного суду.
4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
4.1. Оцінка доводів учасників справи й висновків суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, відзивів на касаційну скаргу, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, й на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, виходить з такого.
Частиною четвертою статті 5 КАС України встановлено право на звернення до адміністративного суду суб`єктів владних повноважень виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють погашення податкового боргу, стягнення недоїмки із сплати єдиного внеску та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно із підпунктом 20.1.35. пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, який має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.
Пунктом 87.5. статті 87 ПК України встановлено, що у разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу або у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу, контролюючий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків.
Контролюючий орган укладає з платником податків договір щодо переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості. Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, про що зазначається в договорі між платником податків і контролюючим органом, та повинна бути відповідним чином розкрита в примітках до фінансової звітності.
Податковий борг продовжує обліковуватися за платником податків, у якого він виник, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Контролюючий орган повідомляє платнику податків про таке надходження в п`ятиденний строк з дня отримання відповідного документа.
У разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладення з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості такий контролюючий орган звертається до суду щодо зобов`язання платника податків укласти зазначений договір.
Згідно із пунктом 95.22 статті 95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків. Сума коштів, що надходить у результаті стягнення дебіторської заборгованості, в повному обсязі (але в межах суми податкового боргу) зараховується до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. Сума дебіторської заборгованості, що стягнута понад суму податкового боргу, передається у розпорядження платника податку.
Механізм стягнення з дебіторів платника податків, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків визначено Порядком використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №585 від 16 червня 2017 року та зареєстрованим і Міністерстві юстиції України 14 липня 2017 року за № 857/30725 (далі Порядок № 585).
Пунктами 1, 2 та 3 розділу ІІ Порядку № 585 встановлено, що контролюючий орган повідомляє платника податків про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Повідомлення розглядається як пропозиція для укладання договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган (далі - договір).
Переведення платником податків права вимоги дебіторської заборгованості, що випливає з відносин платника податків з дебітором, на орган стягнення здійснюється на основі договору, укладеного в письмовій формі, між платником податків та контролюючим органом.
Відповідно до пунктів 5 та 6 розділу ІІ Порядку № 585 на контролюючий орган як орган стягнення можуть переводитися всі види дебіторської заборгованості, а саме: дебіторська заборгованість за товари (роботи, послуги); дебіторська заборгованість, пов`язана із підзвітними особами; дебіторська заборгованість працівників, акціонерів перед підприємством; дебіторська заборгованість за претензіями; інші види дебіторської заборгованості.
Визначення такої дебіторської заборгованості здійснюється шляхом перевірки контролюючим органом дебіторської заборгованості, яка відображена на рахунках бухгалтерського обліку платника податків та в аналітичному обліку.
Податковий борг продовжує обліковуватися за платником податків, у якого він виник, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Контролюючий орган повідомляє платника податків про таке надходження у п`ятиденний строк з дня отримання відповідного документа.
Пунктами 7 та 8 розділу ІІ Порядку № 585 встановлено, що платник податків передає контролюючому органу всі документи, що свідчать про право вимоги.
У договорі обов`язково зазначається, що платник податків переводить на контролюючий орган своє право вимоги до дебітора в рахунок погашення податкового боргу.
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Порядку № 585 платник податків та орган стягнення повідомляють дебітора про переведення на контролюючий орган права вимоги. Повідомлення про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган складається за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку.
Згідно з пунктами 10 та 14 розділу ІІ Порядку № 585 контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.
Пунктами 11, 12 та 13 розділу ІІ Порядку № 585 встановлено, що така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, про що зазначається в договорі між платником податків і контролюючим органом, та повинна бути відповідним чином розкрита в примітках до фінансової звітності.
До моменту стягнення контролюючим органом у судовому порядку такої дебіторської заборгованості платежі продовжують надходити на рахунки платника податків, що має податковий борг.
Надходження за дебіторською заборгованістю негайно спрямовуються в рахунок погашення податкового боргу.
Таким чином, одним із способів погашення податкового боргу є звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи.
Аналогічний правовий підхід продемонстровано Верховним Судом в постанові від 6 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.006990.
Водночас відповідно до положень пункту 87.5 статті 87 ПК України податковий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу платника податків: у разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу; у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.4 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 95.5 статті 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.
За усталеною правовою позицією Верховного Суду, зокрема, викладеною в постановах від 17 жовтня 2024 року у справі № 160/517/23, від 5 травня 2026 року у справі № 160/16772/24, від 5 травня 2026 року у справі № 440/10382/24, з аналізу вказаних положень податкового законодавства вбачається, що за наявності відповідних обставин, а саме: якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені ПК України строки, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість, контролюючий орган за рішенням його керівника (його заступника або уповноваженої особи) наділений правом для здійснення стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, без звернення до суду.
В постанові від 5 травня 2026 року у справі № 440/10382/24 Верховний Суд також зазначив про те, що сукупність вказаних обставин наділяє правом керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу прийняти рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків такого платника у банках у рахунок погашення податкового боргу. При цьому, Суд наголошує, що можливість застосування контролюючим органом до платника податків вказаних положень пункту 95.5. статті 95 ПК України стосується конкретно визначеного податкового боргу (з урахуванням конкретної суми такого боргу).
У розвиток вказаного підходу Суд зазначає, що саме вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів в порядку, передбаченому пунктом 95.5 статті 95 ПК України, за умови дотримання всіх вимог щодо його застосування є належним виконанням вимог пункту 87.5 статті 87 ПК України, яке надає йому право на визнання дебіторської заборгованості платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків.
Водночас зміст рішень судів попередніх інстанцій свічить про те, що в основу висновків щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі судами попередніх інстанцій було покладено не порушення Позивачем вимог пункту 87.5 статті 87 ПК України у взаємозв`язку з пунктом 95.5 статті 95 ПК України, а інші підстави.
Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх передчасність, оскільки підставою для стягнення грошових коштів у цій справі та у cправі №320/32084/24 за позовом ЦМУ ДПС РВПП до ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» про стягнення податкового боргу, яка перебуває у в провадженні Київського окружного адміністративного суду, є тотожні податкові зобов`язання ТОВ «Укр Гейм Технолоджі».
Так, судами першої та апеляційної інстанцій за результатами співставлення змісту заяви ЦМУ ДПС РВПП від 22 листопада 2024 року по справі №320/32084/24 про уточнення позовних вимог та позовної заяви у цій справі встановлено розбіжності у підставах формування податкового боргу лише в частині податкової декларації від №9223342168 від 9 травня 2024 року:
- по цій справі борг по декларації визначено у розмірі 422 716 657,00 грн та заявлена пеня у розмірі 612647,83 грн;
- по справі №320/32084 визначено лише борг по декларації у розмірі 441 263 316,00 грн.
Позивач, як в апеляційній, так і в касаційній скаргах про факт того, що зазначена заява про уточнення позовних вимог у справі №320/32084/24 не була прийнята не зазначає, як і не надає відповідних доказів.
Також судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень провадження в адміністративній справі №320/32084/24 відкрито 23 липня 2024 року.
Позивач як в апеляційній, так і в касаційній скаргах, як на спростування відповідних висновків судів попередніх інстанцій покликається на те, що адміністративна справа № 320/32084/24 не перешкоджає розгляду цієї справи, з огляду на те, що на сьогоднішній день ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року у справі №757/21456/24-к накладено арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунках ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, у тому числі заборони проводити будь-які фінансові операції по відповідним рахункам. Зазначеною ухвалою, як на те покликається Позивач, господарську діяльність «ТОВ УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» фактично заблоковано, в тому числі в частині можливості виконання зобов`язань зі сплати передбачених чинним законодавством податків та зборів. 
Відхиляючи зазначені доводи Позивача суд апеляційної інстанції виходив з того, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки матеріалами справи підтверджено фактично подвійне стягнення контролюючим органом одного і того ж податкового боргу.
У Суду відсутні підстави для того, щоб не погодитись з зазначеною позицією суду апеляційної інстанції.
Крім того суди першої та апеляційної інстанцій звернули увагу на те, податкові повідомлення-рішення №0813810707 та №00818200702 від 21 грудня 2023, податкове зобов`язання та штрафні санкції визначені якими, також включено Позивачем до складу податкового боргу, який він просить погасити за рахунок дебіторської заборгованості в цій справі, є предметом оскарження у справі №320/48086/25, що перебуває у провадженні Київського окружного адміністративного суду, а тому грошові зобов`язання визначені вказаними податковими рішеннями у розмірі 19 575 816 639,43 та 13 302 434,97 грн. відповідно, не є узгодженими.
Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З Єдиного державного реєстру судових рішень Судом встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2025 року у справі № 320/48086/25 залишено без руху позовну заяву ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21 грудня 2023 року №0813810707 та № 00818200702.
На час касаційного перегляду справи інших судових рішень в адміністративній справі №320/48086/25 прийнято не було.
Щодо покликань Позивача в касаційній скарзі на те, що за весь період здійснення ЦМУ ДПС РВПП заходів стягнення передбачених нормами ПК України відносно ТОВ «УГТ», у тому числі шляхом виставлення платіжних інструкцій на підставі рішення від 22 серпня 2024 року №8/4/3100 не було стягнуто жодних коштів для погашення наявної у платника податків заборгованості, а те майно, яке знаходиться на балансі підприємства, має меншу вартість, ніж сума податкової заборгованості Суд вважає за необхідне зазначити також наступне.
Положеннями ПК України встановлено процедуру погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку. При цьому, саме на контролюючий орган покладений певний обсяг правосуб`єктності при реалізації повноважень щодо погашення податкового боргу. 
Відтак, законодавець, передбачивши можливість стягнення податкового боргу, який виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду за певних умов, водночас не позбавив контролюючий орган права реалізувати надані йому повноваження щодо погашення відповідного податкового боргу також шляхом звернення до суду.
У той же час, жодне з положень ПК України, зокрема, положення підпункту 20.1.35 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.7 статті 85 та пункту 95.22 ПК України, не передбачають можливості вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення одного і того самого податкового боргу одночасно і шляхом звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, і шляхом звернення до суду щодо стягнення відповідної заборгованості з його дебіторів.
При цьому Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень частини першої статті 47 КАС України позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідне право щодо збільшення позовних вимог було реалізовано Позивачем шляхом подання в адміністративній справі № 320/32084/24 заяви про збільшення позовних вимог від 22 листопада 2024 року.
Таким чином, якщо Позивач, як на те він покликається у касаційній скарзі, вважає, що заходи щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення в рамках адміністративної справи №320/32084/24 не призведуть до погашення податкового боргу з огляду на наявність заборони проводити будь-які фінансові операції по рахункам Третьої особи не був позбавлений права зменшити розмір заявлених в рамках зазначеної справи вимог на суму заявлених в цій справі вимог щодо стягнення дебіторської заборгованості.
Водночас доказів на підтвердження вчинення Позивачем відповідних дій, як після укладання з Третьою особою договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган № 795/6/31-00-13-02-06 від 21 січня 2025 року, так і на час розгляду справи судом касаційної інстанції в матеріалах справи відсутні.
При цьому Суд зауважує, що з моменту подання Позивачем заяви про збільшення позовних вимог у справі № 320/32084/24 (22 листопада 2024 року) до проведення робочої групи з відпрацювання економічно-активного підприємства -боржника ТОВ «УКР ГЕЙМ ТЕХНОЛОДЖІ» на якого вирішено укласти з останнім договір про переведення права вимоги дебіторської заборгованості пройшло менше місяця. 
Водночас Суд звертає увагу на те, що оскільки відмова у задоволенні позову в цій справі зумовлена виключено передчасністю заявлених Позивачем вимог, то Позивачем в подальшому, після усунення обставин, які зумовлюють передчасність звернення до суду з метою уникнення понесення Державним бюджетом України втрат коштів, збереження непохитності фінансової бази Держави та подальшого відстоювання позиції контролюючого органу не позбавлений можливості звернутись до суду щодо стягнення дебіторської заборгованості в рахунок погашення податкового боргу Третьої особи.
В частині покликань Позивача не неврахування всіх наведених ним доводів та недослідження інкасових доручень Суд зауважує, що визначальним в даній справі є самостійна реалізація Позивачем наданого йому права на здійснення заходів погашення податкового боргу саме шляхом звернення до суду щодо стягнення податкового боргу з Третьої особи. Відповідно, хоча платіжні інструкції і можуть підтвердити чи спростувати факт неефективності заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом їх направлення до банків чи недостатність у платника у відповідних банках коштів для погашення податкового боргу, водночас у той же час вони жодним чином не впливають на обставину реалізації Позивачем його права на звернення до суду щодо стягнення податкового боргу.
Щодо покликань Позивача на обставину подання письмових пояснень, до яких було додано заяву про уточнення позовних вимог у справі № 320/32084/24 лише в судове засідання, в якому судом було ухвалено рішення, Суд звертає увагу на те, що вказана заява у справі №320/32084/24 була безпосередньо подана самим Позивачем, а, отже, він вже на момент звернення до суму з цим позовом був обізнаний з її наявністю та свідомо не повідомив про неї суд.
За таких обставин Суд не встановив визначених КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, а відтак і для задоволення касаційної скарги Позивача.
4.2. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 3, 344, 349, 350, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач: Н.Є. Блажівська
Судді: О.В. Білоус
В.П. Юрченко
Повний текст постанови складено 14 травня 2026 року.