Справа № 351/1370/24
Номер провадження №1-кп/351/65/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Снятині матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше судимого,  
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Комарів Галицького району Івано-Франківської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, із середньою освітою, утриманців не має, раніше судимого,  
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, 

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений  ОСОБА_6 , будучи неодноразово раніше судимим, маючи непогашену та незняту судимість, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та, в період ночі з 13.04.2024 на 14.04.2024, під час дії воєнного стану, який введено на території України 24 лютого 2022 року Указом Президента України, перебуваючи з ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки, близько 03:00 год. 14.04.2024 прибули до селища Заболотів Заболотівської селищної територіальної громади, Коломийського району, Івано-Франківської області, де реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їхніми діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, проникли через присадибні ділянки жителів селища до господарства ОСОБА_8 , де перебуваючи з тильної сторони будівлі літньої кухні за допомогою підручного знаряддя відкрили створку вікна. Продовжуючи свої протиправні дії, обвинувачені проникли в середину приміщення літньої кухні ОСОБА_8 , звідки таємно за попередньою змовою групою осіб викрали грошові кошти у сумі 69 550 гривень, 940 доларів США, що відповідно до офіційного курсу становило 36816,98 гривень, 400 євро, що відповідно до офіційного курсу становило 16807,6 гривень, 130 фунтів стерлінгів, що відповідно до офіційного курсу становило 6384,56 гривень, 760 польських злотих, що відповідно до офіційного курсу становило 7498,92 гривень, золоту обручку, вартістю 3695,15 гривень які належали ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 140753,2 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфікуються, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, поєднаній із проникненням в інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Окрім цього, при зазначених вище обставинах, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні потерпілого ОСОБА_8 побачив банківську платіжну картку, яка належала ОСОБА_9 та маючи на меті в подальшому викрасти з даної банківської картки грошові кошти, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів викрав належну ОСОБА_9 банківську платіжну картку № НОМЕР_1 емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» та яка є офіційним документом і яка знаходилась окремо від інших речей і предметів. Маючи корисливий мотив викрав належну ОСОБА_9 банківську платіжну картку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфікуються, як викрадення офіційного документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи неодноразово раніше судимим, маючи непогашену та незняту судимість, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин при наступних обставинах:
в період ночі з 13.04.2024 на 14.04.2024, під час дії воєнного стану, який введено на території України 24 лютого 2022 року Указом Президента України, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи з ОСОБА_6 близько 03:00 год. 14.04.2024 прибули до селища Заболотів Заболотівської селищної територіальної громади, Коломийського району, Івано-Франківської області, де реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їхніми діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, проникли через присадибні ділянки жителів селища до господарства ОСОБА_8 , де перебуваючи з тильної сторони будівлі літньої кухні за допомогою підручного знаряддя віджали створку вікна. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_7 і ОСОБА_6 проникли всередину приміщення літньої кухні ОСОБА_8 , звідки таємно за попередньою змовою групою осіб викрали грошові кошти у сумі 69 550 гривень, 940 доларів США, що відповідно до офіційного курсу становило 36816,98 гривень, 400 євро, що відповідно до офіційного курсу становило 16807,6 гривень, 130 фунтів стерлінгів, що відповідно до офіційного курсу становило 6384,56 гривень, 760 польських злотих, що відповідно до офіційного курсу становило 7498,92 гривень, золоту обручку, вартістю 3695,15 гривень, чоловічу сумку марки Polo Weuyde, вартістю 173 гривень які належали ОСОБА_8 , тим самим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 140753,2 гривень.
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфікуються, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, поєднаній із проникненням в інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України не визнав. У своїх показаннях вказав, що в квітні 2024 року до нього зателефонував ОСОБА_7 та запропонував йому приїхати до м. Коломия щоб віддати борг. Коли він прибув у м. Коломия, то його зустрів ОСОБА_7 з товаришем на ім`я ОСОБА_10 , який був за кермом автомобіля. В подальшому вони разом поїхали в селище Заболотів, де він вийшов з автомобіля та пішов у магазин. У цей час, ОСОБА_7 повідомив, що йому з ОСОБА_11 потрібно від`їхати по справах, а його попросили зачекати. Повернувшись через 4-5 годин, ОСОБА_7 віддав йому кошти у сумі п`ять тисяч доларів США. Далі вони поїхали до готелю «Монарх», однак в готель не поселилися, оскільки на них не були заброньовані номери. Коли вони вийшли на вулицю до них підійшли близько п`яти осіб. Він перелякався та намагався втекти, але був затриманий працівниками поліції. Вказав, що гроші, які йому віддав ОСОБА_7 він не перераховував, а банківську картку потерпілої йому в кишеню підкинули працівники поліції. Зазначив, що вилучені у нього гривневі купюри та польські злоті не його, однак їх походження пояснити не зміг. 
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 не доведена, просила виправдати обвинуваченого ОСОБА_6 за відсутністю складу кримінальних правопорушень ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України. Зазначила, що при затриманні ОСОБА_6 поліцією було допущено порушення вимог Кримінально-процесуального законодавства, зокрема його затримання та вилучення речей відбулося до приїзду слідчо-оперативної групи, а також було порушено право на захист останнього.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні вину визнав частково. Суду пояснив, що 14 квітня 2024 року після обіду приїхав в село Хлібичин Коломийського району до своєї знайомої, однак оскільки вона була зайнята, він пішов в селище Заболотів де перебував близько двох годин. Зустрівшись із своїм знайомим ОСОБА_11 , він зателефонував до ОСОБА_6 та сказав йому їхати в м. Коломию. Після цього, вони в Коломиї забрали ОСОБА_6 та поїхали назад в селище Заболотів, де залишили ОСОБА_6 біля річки, а самі поїхали до будинку потерпілих. Він вийшов з автомобіля та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов на подвір`я потерпілих і проник до літньої кухні, шляхом видавлення вікна. В середині приміщення на столі він побачив гривні, долари США, Євро, польські злоті та фунти стерлінги, які помістив собі у сумку, а також викрав золоту обручку, після чого покинув приміщення кухні та пішов до ОСОБА_6 . В подальшому він з товаришем ОСОБА_11 та ОСОБА_6 поїхали до готелю «Монарх», ОСОБА_10 їх залишив, а вони зайшли в готель, маючи намір поселитись, однак поселитись не змогли, оскільки потрібно було надати документи, вийшовши на вулицю, були затримані працівниками поліції. Зазначив, що ОСОБА_6 кошти надав у різних валютах.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_7 вину у вчиненому визнав частково, а саме вказав, що інкриміновані йому злочини вчинив самостійно, щиро кається у вчиненому. Просив його суворо не карати та повернути внесену заставу, оскільки вона внесена батьком обвинуваченого, який є пенсійного віку та перебуває у скрутному матеріальному становищі. 
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та часткове визнання своєї вини у вчиненні злочину ОСОБА_7 , їх вина підтверджується показаннями потерпілих, свідків, та іншими доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження та поза всяким розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Заперечення вини та не визнання обставин вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненому та часткове визнання вини ОСОБА_7 , суд розцінює, як спосіб захисту та намагання уникнути покарання за скоєні кримінальні правопорушення.
Посилання адвоката ОСОБА_4 на недопустимість доказів, та на порушення вимог КПК України при здійсненні досудового розслідування, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що у квітні 2024 року вночі чоловік повідомив, що в літній кухні розбите вікно та викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то було виявлено крадіжку грошей, банківських карток, золотої обручки чоловіка та сумки. Після цього, він разом із працівниками поліції поїхав до готелю «Монарх». Коли повернувся назад, то розповів, що в даному готелі були затримані двоє чоловіків, в яких виявили викрадені кошти та речі. Претензій до обвинувачених не має, просила карати не суворо.
Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що в квітні 2024 року вночі вийшовши з будинку на вулицю, побачив, що у літній кухні пошкоджене та відкрите вікно. Він повідомив дружину та викликали працівників поліції. На місці події було виявлено крадіжку грошей в сумі 60 000грн., 1500 доларів США, 1000 Євро, не було золотої обручки, банківської картки та шкіряної сумки. Після цього він разом із працівниками поліції поїхав до готелю «Монарх», де були затримані обвинувачені. У обвинуваченого ОСОБА_7 було виявлено викрадену у нього шкіряну сумку, також у обвинувачених знаходились викрадені кошти, банківські картки та обручка. Претензій до обвинувачених не має, просив карати не суворо.
Свідок ОСОБА_12 , начальник СКП Снятинського ВП №1 (м. Снятин), зазначив, що у квітні 2024 року було отримано оперативну інформацію, що на територію району мають прибути дві особи для вчинення крадіжок. Протягом дня були встановлені дані про невідомих осіб. У цей час на лінію «102» поступило повідомлення про вчинення крадіжки у селищі Заболотів Коломийського району. Було встановлено, що у готель «Монарх» мали намір поселитися дві невідомі особи, як пізніше було встановлено - обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . ОСОБА_7 було затримано одразу, а ОСОБА_6 , який намагався втекти невдовзі. При огляді обвинувачених, у них були виявлено значні суми коштів, банківські картки та ювелірні вироби. 
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні зазначила, що проживає у селищі Заболотів і неодноразово бачила, як повз її будинок ходили двоє невідомих чоловіків. При пред`явленні їй осіб до впізнання, вона впізнала у цих особах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні зазначив, що у квітні 2024 року під час обшуку затриманих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в обох були виявлені грошові кошти в різних валютах, а також в одного були вилучені банківські картки, а в іншого золоту обручку. Обвинувачений ОСОБА_6 поводив себе агресивно, намагався втекти, тому були одягнені кайданки. Процесуальні документи складала слідчо-оперативна група.
Свідок ОСОБА_15 , вказав, що являється власником готелю «Монарх», і в силу того, що адміністратор був хворий, він виконував його обов`язки. Вказав, що у квітні 2024 року в ночі близько 2-ої години, до готелю під`їхав автомобіль з якого вийшло троє осіб, двоє з яких зайшли в середину та поцікавились чи є вільний номер. Він надав їм анкети для заповнення та попросив документи для поселення. Однак, вказані особи документи не надали, тому їм було відмовлено у поселенні. Після чого, вони вийшли на вулицю і по камерах спостереження, він побачив, що до них підійшли невідомі особи, які затримали одного, а інший намагався втекти, однак невдовзі теж був затриманий. Затриманого мужчину положили на землю та одягли кайданки. 
Крім показів потерпілих та свідків, факт вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інкримінованих їм злочинів підтверджується також дослідженими, згідно вимог ст. 358 КПК України, у судовому засіданні письмовими доказами:
- витягом з ЄРДР від 14.04.2024р. з якого вбачається, що в ніч на 14 квітня 2024р. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження металопластикового вікна проникли в середину літньої кухні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка розташована в житловому господарстві по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали грошові кошти у сумі 69550 грн., 940 доларів США, 400 Євро, 130 фунтів стерлінгів, 760 злотих, золоту обручку, які належали ОСОБА_8 , а також банківську карту емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка належала його дружині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Крім того, у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.04.2024р. під №12024091230000068 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України встановлено, що в ніч на 14 квітня 2024р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження металопластикового вікна проникли в середину літньої кухні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка розташована в житловому господарстві по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали грошові кошти у сумі 69550 грн., 940 доларів США, 400 Євро, 130 фунтів стерлінгів, 760 злотих, золоту обручку, які належали ОСОБА_8 , а також банківську карту емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка належала його дружині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та яка є офіційним документом;
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.04.2024р., з якого слідує, що в ніч з 13.04.2024 на 14.04.2024 невідома особа таємно, шляхом віджиму металопластикового вікна проникла до приміщення літньої кухні та вчинила крадіжку грошових коштів, банківської карти АТ КБ «ПриватБанк», золотої обручки;
- протоколом огляду місця події від 14 квітня 2024 року та фототаблицями до нього, з якого вбачається, що у присутності понятих було оглянуто господарство ОСОБА_16 по АДРЕСА_4 та виявлено знаряддя зламу металопластикового вікна, сліди рук, низу підошви взуття;
- протоколом огляду місця події від 14.04.2024, згідно з яким біля готелю «Монарх», який знаходиться по вул. Чернівецькій, 2, у с. Корнич Коломийського району, під час огляду ОСОБА_7 були виявлені речі, зокрема й викрадені з приміщення літньої кухні ОСОБА_8 , а саме: паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_7 , анкета готелю «Монарх», довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_7 , матерчата сумка, шкіряна наплічна сумка типу «бананка», sim-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» разом із пластиковими вставками, обручка з металу жовтого кольору ззовні схожого на золото, 34 679 гривень, 510 доларів США, 200 євро, 65 фунтів стерлінгів, 380 польських злотих.
- протоколом огляду місця події від 14.04.2024, згідно з яким, біля готелю «Монарх» у с. Корнич Коломийського району, під час огляду ОСОБА_6 були виявлені речі, зокрема й викрадені з приміщення літньої кухні ОСОБА_8 , а саме: сумка чорного кольору, гаманець, 350 гривень, що знаходились в гаманці, в`язка ключів, паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_6 , витяг з реєстру територіальної громади, відрізок аркуша з цифрами (кодами), довідка про звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_6 , копія ухвали Івано-Франківського міського суду від 05.12.2023 про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_6 , банківська картка № НОМЕР_1 , банківська картка № НОМЕР_2 , 34 900 гривень, 430 доларів США, 200 євро, 65 фунтів стерлінгів, 380 польських злотих.
протоколом огляду речей від 19.04.2026р., де об`єктом огляду являється відеофайл в якому міститься інформація, доступ до якої отримано з камери відео нагляду, яка встановлена на електроопорі біля приміщення житлового будинку по вул. Січових Стрільців,23 в селищі Заболотів Коломийського району. З скріншоту з відеофайлу вбачається як двоє осіб чоловічої статі 13.04.2024р. о 22:30:05 рухаються вул. Січових Стрільців в селищі Заболотів в напрямку будинку де проживає потерпілий;
- протоколом пред`явленням речей для впізнання від 26.04.2024р., де потерпілий впізнав свою сумку яку було викрадено з його літньої кухні в ніч на 14.04.2024р.
- протоколом пред`явленням речей для впізнання від 05.07.2024р., де потерпілий впізнав свою золоту обручку, яку було викраден з його господарства;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання та фотознімками до нього від 15.04.2024р., де свідок ОСОБА_17 впізнала на фото №4 особу, яку вона бачила 13.04.2024р. на вулиці Міцкевича в селищі Заболотів Коломийського району. Згідно додатку до протоколу пред`явлення впізнання особи за фотознимками, особою під № 4 є ОСОБА_6 
- протоколом пред`явлення особи для впізнання та фотознімками до нього від 15.04.2024р., де свідок ОСОБА_17 впізнала на фото 1 особу, яку вона бачила 13.04.2024р. на вулиці Міцкевича в селищі Заболотів Коломийського району. Згідно додатку до протоколу пред`явлення впізнання особи за фотознімками, особою під № 1 є ОСОБА_7 
- з висновку експерта від 26.04.2024р. №СЕ-19/109-24/5670-Д слідує, що сліди пальців рук максимальними розмірами 23х16 мм, 22х17 мм, виявлені та вилучені при огляді господарства по АДРЕСА_4 , залишені відповідно вказівним та середнім пальцями лівої руки обвинуваченим ОСОБА_7 . Слід долоні руки максимальними розмірами 32х48 мм залишений долонею лівої руки ОСОБА_7 
- з переглянутого відеофайлу з камер відеоспостереження готелю "Монарх" слідує, що при затриманні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , працівниками поліції в обвинувачених були вилучені речі та кошти, які були викрадені у потерпілих.
Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно з приписами ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Суд, оцінивши здобуті у судовому засіданні докази, визнає їх, відповідно до ст.ст. 85,86 КПК України, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у порядку ст. 93 КПК України, тому суд покладає їх в обгрунтування вироку.
Жодних даних, що ставили б під сумнів достовірність наявних у справі доказів, під час перевірки матеріалів справи не встановлено. Ці докази узгоджуються між собою, а підстав вважати їх недостовірними з матеріалів справи не вбачається.
За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднане із проникненням в інше приміщення та за ч.1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документу, а дії ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднане із проникненням в інше приміщення.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, які вчинив обвинувачений ОСОБА_6 за  ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином та за ч.1 ст. 357 КК України - кримінальним проступком, кримінальне правопорушення яке  вчинив обвинувачений ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено. 
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнає рецидив злочинів. 
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.
Враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також обставину, яка обтяжує покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, характеризуючих даних за місцем проживання, невідшкодування завданої шкоди та відношення до скоєних кримінальних правопорушень, суд вважає доцільним застосувати до обвинуваченого  ОСОБА_6 покарання у межах санкцій ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі.
На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено. 
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнає рецидив злочинів. 
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.
Суд, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також обставину, яка обтяжує покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, невідшкодування завданої шкоди та відношення до скоєного кримінального правопорушення, дають підстави призначити останньому покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.
Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Покликання прокурора на звернення застави в дохід держави заслуговують на увагу, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 порушив умови покладених на нього обов`язків, а тому після вступу вироку в законну силу, заставу в сумі 181 680,00 грн.внесену  заставодавцем ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернути в дохід держави.
Судом встановлено, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.12.2025 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України та на підставі ч.1 ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією майна. 
Таким чином, ОСОБА_7 слід остаточно призначити покарання з урахуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертиз, які слід стягнути із обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання: 
за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання період перебування ОСОБА_6 під вартою з 14.04.2024р. по 10.05.2024р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. 
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду від 04.12.2025р., остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 9 ( дев`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання період перебування ОСОБА_7 під вартою з 14.04.2024р. по 20.08.2024р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Заставу, внесену заставодавцем ОСОБА_18 в розмірі 181 680 (сто вісімдесять одна тисяча шістсот вісімдесять ) грн. 00 коп., на рахунок ТУ ДСА України у Івано-Франківській області, згідно квитанції №0.0.3834630344.1 від 20.08.2024р. - звернути в дохід держави.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно в дохід держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 29 533 ( двадцять дев`ять тисяч п`ятсот тридцять три) грн. 00 коп.
Скасувати арешт та речові докази:
вилучені в ході проведення огляду місця події 14.04.2024 речі та об`єкти, а саме: 2 гіпсові зліпки із слідами підошв взуття, 2 відрізки дактилоскопічної плівки із слідами низу взуття, 4 сліди рук, металеву планку, 1 слід знаряддя зламу на полімерному зліпку, які передано на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів ВП №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області – знищити;
1 слід знаряддя зламу на полімерному зліпку, який залишено на зберіганні у оперативно - пошуковій колекції слідів знаряддя зламу Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України – залишити в НДЕКЦ;
вилучені у ОСОБА_7 , під час поверхневого огляду та під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, об`єкти, а саме: матерчату сумку, шкіряну наплічну сумку, сумку типу «бананка», 1 sim-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» разом із пластиковими вставками, кросівки марки «Adidas» – повернути ОСОБА_7 ;
паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_7 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_7 , які повернуто ОСОБА_19 - залишити у власності ОСОБА_7 ;
золоту обручку, 34 650 гривень, 510 доларів США, 200 євро, 65 фунтів стерлінгів, 380 польських злотих, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити у власності ОСОБА_8 ; 
29 гривень, які були вилучені у ОСОБА_7 та передані на зберігання на банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк» - конфіскувати в дохід держави;
Вилучені у ОСОБА_6 під час поверхневого огляду та під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, об`єкти, а саме:
сумку чорного кольору, гаманець, банківську картку № НОМЕР_1 , банківську картку № НОМЕР_2 , кросівки марки «Stilli», які передано на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів ВП №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути ОСОБА_6 ; 
в`язку ключів, паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_6 та довідку про його звільнення з місць позбавлення волі, які повернуто ОСОБА_6 - залишити у власності ОСОБА_6 ;
34 900 гривень, 430 доларів США, 200 євро, 65 фунтів стерлінгів, 380 польських злотих, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити у власності ОСОБА_8 ; 
350 гривень, які були вилучені у ОСОБА_6 та передані на зберігання на банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк» - конфіскувати в дохід держави;
Оптичний носій інформації - карту пам`яті, на якій збережено файли аудіо – відеофіксації проведення оглядів місця події у вказаному кримінальному провадженні від 14.04.2024, оптичний носій інформації – диск DVD-R, на якому збережено файли аудіо – відеофіксації проведення поверхневої перевірки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 14.04.2024, анкету готелю «Монарх», витяг з реєстру територіальної громади, відрізок аркуша з цифрами (кодами), копію ухвали Івано-Франківського міського суду від 05.12.2023 про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_6 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_20