Ширяївський районний суд Одеської області
 	  	
13.05.2026  	Справа №: 518/2195/25 Провадження № 2/518/58/2026	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року
Ширяївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Тарасенка М.С.,
секретаря судового засідання Логвенюк О.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Оберіг» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн, а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7300,00 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції, а саме: інфляційні втрати, пеню та три відсотки річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з дати подання позову до суду по день ухвалення судового рішення, розрахунок яких просить здійснити суд.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.01.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю АЗЛК 412, державний номер Г5253OД, VIN-код НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, його власнику було завдано матеріальних збитків та було нанесено шкоду життю та здоров`ю потерпілих осіб.
В судовому порядку Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України, а також було встановлено факт, що Відповідач під час настання дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу АЗЛК 412, державний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_1 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-2603484.
Позивачем було здійснено врегулювання страхового випадку та обчисленого розмір страхового відшкодування відповідно до Закону № 1961-IV, що підтверджується матеріалами страхової справи. Матеріали страхової справи містять документи щодо порядку обчислення страхового відшкодування, складових та кінцевого результату, ці документи наявні в додатках, які долучені як докази до позовної заяви.
Враховуючи матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило обчислення суми належної до виплати в якості відшкодування Позивачем шкоди третій особі за полісом страхування АР-2603484 у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .
Розмір страхового відшкодування до виплати на користь батька загиблого ОСОБА_2 склав 59000,00 грн.
Розмір страхового відшкодування до виплати на користь матері загиблого ОСОБА_2 склав 39000,00 грн.
Таким чином, належний кінцевий розмір страхового відшкодування до виплати, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , склав 98.000,00 грн.
Позивач, на виконання полісу страхування АР-2603484, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третім особам у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , здійснив виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 98000,00 грн., що підтверджується платіжними документами, які додано до позовної заяви.
Відповідно до пп. «а» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-IV Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи винність Відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до Відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі виплаченого страхового відшкодування.
Ухвалою суду від 20.01.2026 року відкрито провадження по справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представник позивача в позовній заяві просив розгляд проводити за його відсутності, та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 03.01.2022 року з вини ОСОБА_1 сталася ДТП. Відповідач керуючи автомобілем АЗЛК 412, р.н. НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул. Ульяновської, із сторони с. Макарове в напрямку вул. Південна, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, допустив боковий занос автомобіля, який в некерованому стані прослідував на смугу зустрічного руху, де відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який від спричинених йому тілесних пошкоджень помер під час доставки його до лікарні (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 06.01.2022 року).
Вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 07.06.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк шість років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк сім років. Вирок набрав законної сили 09.07.2022 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
Транспортний засіб АЗЛК 412, державний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_1 , на момент ДТП був застрахований у ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-2603484.
14.11.2022 року батьки загиблого ОСОБА_2 — ОСОБА_3 та ОСОБА_4 — звернулися до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявами про відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання.
Згідно з платіжними інструкціями № 19452 та № 4858 від 16.02.2023 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» на підставі страхових актів № 40145/1 від 16.02.2023 року здійснило виплати на загальну суму 98000,00 грн, з яких ОСОБА_3 виплачено 59000,00 грн, а ОСОБА_4 — 39000,00 грн.
Згідно ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
На момент ДТП був чинним Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV.
Відповідно до ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до п. 27.3. ст. 27 Закону № 1961-IV Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Відповідно до п. 27.5. ст. 27 Закону № 1961-IV Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Згідно п.п. «в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Також, пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону не передбачена солідарна відповідальність страхувальника та водія, причетного до ДТП, а чітко передбачено, що регресна вимога пред`являється або до страхувальника, або до водія, який причетний до ДТП.
За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності в таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля, чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталася ДТП.
Так, відповідач ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої настали тяжкі наслідки, зокрема смерть ОСОБА_2 . За вироком суду відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
З огляду на викладене, а також враховуючи здійснення позивачем виплати страхового відшкодування потерпілим особам, у позивача відповідно до закону виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача страхового відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 98000 грн. 00 коп.
Щодо позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат, пені та трьох процентів річних суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 625 ЦК України у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Водночас відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а суд розглядає справу в межах поданих доказів.
Разом з тим, позивачем не надано належного та повного розрахунку заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, пені та трьох процентів річних, не визначено їх конкретного розміру, а також не наведено вихідних даних, необхідних для перевірки правильності їх нарахування.
При цьому позивач фактично просить суд самостійно здійснити розрахунок зазначених сум за період з дати подання позову до дня ухвалення судового рішення, що виходить за межі процесуальних обов`язків сторін та принципу змагальності.
Відсутність визначеного розміру заявлених вимог унеможливлює їх перевірку судом та позбавляє відповідача можливості належним чином заперечити проти них.
За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог у цій частині суд не вбачає.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Крім того, відповідно до статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн. понесені позивачем, що підтверджується Договором про надання професійної правничої допомоги від 16.07.2025 року, Актом прийому-передачі наданих послуг № 40145/1 до Договору від 10.12.2025 року та Детальним описом наданих послуг .
Керуючись ст. ст.12,13,81,141, 259,264,280 - 284 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користьТовариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Оберіг» (ЄДРПОУ 39433769, адреса: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14) грошові кошти в розмірі 98000 (дев`яносто вісім тисяч) гривень 00 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користьТовариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Оберіг» (ЄДРПОУ 39433769, адреса: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300 (сім тисяч триста) гривень 00 коп.
Копію рішення направити позивачу та відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Тарасенко