Справа № 175/4023/26 
Провадження № 1-кп/175/318/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №62025050010000695 за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді навідника 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти аеромобільного батальйону в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, не пізніше 03.10.2025, у невстановлений кримінальним провадженням час, в денну пору доби, проходив повз територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 де у нього виник раптовий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, реалізуючи який він, розуміючи, що за вищевказаною адресою ніхто не проживає, переліз через паркан домоволодіння, підійшов до житлового будинку та заліз на балкон другового поверху, де за допомогою власної фізичної сили розбив скло і проник до будинку.
Перебуваючи у зазначеному місці та в зазначений час ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого мана, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними, побачив орбітальну шліфувальну машину «Hyundai O 350», вартістю 1234, 24 грн, пилу лобзикову мережеву «BLACK+DECKER KS801SE», вартістю 2469,84 грн, лазерний нівелір «Bosch PLL 360», вартістю 2577,40 грн, ланцюгову електричну пилу «Einhell GC-EC 2040», вартістю 4463,26 грн, кутову шліфувальну машину «Sparky Professional MA 2000 HD», вартістю 1417,00 грн, шуруповерт мережевий «Vitals Master Us Dual Speed Pro+ Us 1032MG Dual Speed Pro+», вартістю 879,32 грн, які визначив для себе предметом свого злочинного посягання. Надалі, утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись тим самим викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_6 на суму 13041,06 грн.
Крім того, солдат ОСОБА_4 06.11.2025 приблизно об 11:00 проходив повз території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане проникненням у житло, реалізуючи який він, розуміючи, що за вищевказаною адресою нікого немає, переліз через паркан домоволодіння, підійшов до житлового будинку та за допомогою фізичної сили розбив скло у віконній рамі і проник до будинку.
Перебуваючи у зазначеному місці та в зазначений час ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними, побачив акумулятор (павербанк) «Baseus Bipow Digital Display Powerbank 15W 30000mAh» (PPBD050201), вартістю 1680,00 грн, налобний світлодіодний ліхтарик «VIDEX VLF-H056 1400Lm 6500K», вартістю 964,26 грн, ноутбук «Packard Bell EasyNote F4211-HR-339RU», вартістю 2544,50 грн, які визначив для себе предметом свого злочинного посягання. Після чого, взявши вказані речі до рук та утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_7 на суму 5188,76 грн.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та показав, що дійсно двічі в с. Любимівка Дніпровського району шляхом проникнення із будинків викрав речі, належні потерпілим, якими надалі розпорядився на власний розсуд. В скоєному розкаюється, зробив для себе відповідні висновки, бажає продовжити військову службу у зв`язку із чим просив не позбавляти його волі. 
Надані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.
Потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 суду надані заяви, в яких вони просили розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 без їх участі та зазначили, що не заперечують проти розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. 
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. 
Таким чином, винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану із проникненням у житло, в умовах воєнного стану.
Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та повне визнання своєї вини. Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесеного законодавцем до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є військовослужбовцем, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому.
Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Тому суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в мінімальних межах санкції частини статті у виді позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Виходячи з усіх обставин справи, з урахуванням позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , який у вчиненому розкаявся та просив призначити покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, оскільки має бажання продовжити військову службу та командуванням в/ч НОМЕР_2 надано письмову згоду на продовження військової служби, враховуючи, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину, його поведінку під час судового розгляду, надання визнавальних показань, суд приходить до висновку, що вказані дані знижують суспільну небезпеку вчинених ним діянь і свідчать про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, а тому вважає, що обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи засудженого таке призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити його з-під варти в залі судового засідання, у зв`язку із звільненням від відбування покарання на підставі ч.1 ст.377 КПК України.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 був фактично затриманий 28.01.2026.
Цивільний позов не заявлено, долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченого. 
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку - 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. 
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за засудженими військовослужбовцями, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командирами військових частин.
Початок спливу іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду. 
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, та звільнити його з-під варти в залі суді, у зв`язку із звільненням від відбування покарання. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання попереднє ув`язнення з 28 січня 2026 року по 24 червня 2026 року, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залучення експерта у розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_9 документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи – 940,00 грн..
Речові докази: 
- ноутбук «Packard Bell EasyNote F4211-HR-339RU», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити останній, як власнику майна; 
- коробки з-під інструментів: орбітальної шліфувальної машини «Hyundai O 350», пили лобзикової мережевої «BLACK+DECKER KS801SE», кутової шліфувальної машини «Sparky Professional MA 2000 HD», шуруповерта мережевого «Vitals Master Us Dual Speed Pro+ Us 1032MG Dual Speed Pro+», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 – залишити останньому, як власнику майна.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Головуючий суддя 	ОСОБА_1