Справа № 149/1370/25
Провадження №2/149/73/26 
Номер рядка звіту 71
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

23.06.2026 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Павлюк О. О.,
за участю: 
секретаря Паламарчук Л. В.,
позивача: ОСОБА_1 , її представника адвоката Липня С. В.,
представника третьої особи Сивак Л. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування - служба у справах дітей Уланівської сільської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради, Служба у справах дітей Херсонської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування - служба у справах дітей Уланівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 . Батьки не займаються вихованням сина та його матеріальним забезпеченням. Починаючи з вересня 2023 ОСОБА_4 проживає разом із позивачем, яка приходиться йому тіткою. За таких обставин, позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , становити над ним піклування та призначити ОСОБА_1 його піклувальником, а також стягнути з відповідачів алміенти на утримання сина.
Ухвалою суду від 20.05.2026 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам надано строк для подачі відзиву на позовну заяву, однак відзиву подано не було.
Ухвалою суду від 04.02.2026 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено Службу у справах дітей Херсонської міської ради.
19.03.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Позивач у судовому засіданні повідомила, що її племінник проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, його батьки залишились проживати на тимчасово окупованій території Херсонської області та будь-якої участі у житті та вихванні дитини не беруть. На даний час племіннику портібно оформляти документи, вступати до навчального закладу, однак без участі батьків це неможливо. В її родині склалися гарні стосунки з ОСОБА_4 . Для забезпечення якнайкращих інтересів дитини, яка не має інших родичів, які б могли дбати про неї, просить позов задовольнити. 
Представника третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (копія на а.с. 15) підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .
Наданими позивачем копіями свідоцтв, Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та довідки Служби у справах дітей Уланівської сільської ради (копії на а.с.13-25 ) підтверджено, що ОСОБА_1 є тіткою ОСОБА_4 .
Згідно довідки старости (копія на а.с. 26) з вересня 2021 ОСОБА_6 1957 р.н. (бабуся) займається вихованням та матеріальним забезпеченням онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно довідки Зозулинецького ліцею Уланівсько сільської ради № 121 від 12.12.2024 (копія на а.с. 28)
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається на змішаній формі навчання у 8 класі Зозулинецького ліцею.
З наданої Зозулинецьким ліцеєм характеристики (копія на а.с. 29) встановлено, що ОСОБА_4 зарекомендував себе як дисциплінований працелюбний учень. Тітка приділяє належну увагу вихованню та навчанню, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті закладу освіти та у освітньому процесі племінника, так як мама знаходиться в м. Херсон. Мати участь у вихованні сина не приймає. 
Згідно акту обстеження умов проживання (копія на а.с. 31) результат бесіди і ставлення членів сім`ї до рішення прийняти на виховання дитину є позитивним. Для виховання та розвитку дитини відвелена окрема житлова кімеата, є ліжко, шафа, письмовий стіл, комп`ютер.
Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" (а.с. 32), відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості вілносно ОСОБА_1 відсутні.
На адресу суду надано висновок виконавчого комітету Уланівської сільської ради, відповідно до якого є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 та призначення піклувальником ОСОБА_1 .
Відповідно Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ) (далі - Конвенція) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).
Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18 Конвенції).
За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (стаття 166 СК України).
Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей (ч.ч. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо.
Суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, для застосування до відповідачів такого крайнього заходу як позбавлення їх батьківських прав. Факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження, зокрема і з урахуванням відомостей, викладених у висновку виконавчого комітету Уланівської сільської ради,оскільки судом встановлено, що батьки свідомо протягом тривалого часу не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкуються з дитиною у обсязі, необхідному для його гармонійного зростання і розвитку, не забезпечують сина метеріально. Суд вважає, що така поведінка батьків в умовх воєнного стану та широкомаштабних бойових дій на всій території України становить виняткове нехтування своїми обов`язками щодо забезпечнння безпеки, виховання, розвитку свого сина ОСОБА_4 , небажання готувати його до дорослого життя у суспільстві. 
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення відповідача від виховання дитини та свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення відповідачів батьківських прав відносно ОСОБА_2 як виключної міри, спричиненої тривалим нехтуванням відповідачами своїми батьківськими обов`язками. 
Також суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому суд роз`яснює відповідачу зміст ч. 1 ст. 169 СК України, якою визначено, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. 
Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 182 СК України , при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи те, що відповідачі є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ухиляються від покладених на них батьківських обов`язків, суд вважає за необхідне стягнути з них аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
На підставі ст.ст. 121, 141, 150, 151, 155, 164 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Встановити над неповнолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 піклування.
Призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частин усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частин усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. 
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 4844,80 грн. 

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 30.06.2026

Суддя Павлюк О. О.