Справа № 211/2029/26
Провадження № 2/211/3372/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Н.О. Сарат
за участю секретаря судового засідання С.М. Зоріній
у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулися до суду з позовною заявою, вказавши, що 28.11.2019 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 95887708000 № рах НОМЕР_1 , відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит на придбання товару та відкрито кредитну картку. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 67826,67 , а саме: заборгованість за тілом кредиту – 54931 грн; заборгованість за відсотками – 12875,37 грн. заборгованість за комісією – 20,3 грн..
Ухвалою суду від 03.03.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до прохальної частини позову та заяви представник позивача просить розглянути справу за його відсутності, на вимогах наполягав.
Відповідач та його представник Мартинова Н.Ю. надав суду відзив, згідно якого вказує, що ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» надано суду розрахунок, у якому зазначено, що розмір заборгованості за кредитом станом на дату подання позову складає 54931,00 грн., заборгованість за процентами по кредиту – 12875,37 грн., заборгованість за комісією – 20,30 грн., загальний розмір боргу становить 67826,67 грн. Також позивачем надано виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 Револьверна кредитна картка Картка «Шопінг картка» з лімітом 49000,00 грн. (термін ліміту 05.12.2021) за період з 16.11.2019 року по 15.01.2021 року. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З вказаних виписок про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 09.12.2020 року на вказану картку було здійснено зарахування коштів в сумі 67826,67 грн. та у період з 16.12.2020 року по 15.01.2021 року заборгованість за вказаним кредитом на рахунку відповідача становила 0,00 грн. Договір факторингу № 196, за яким АТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі кредитних договорів, згідно Реєстру боржників, у тому числі відносно ОСОБА_1 на суму 67826,67 грн., укладено між клієнтом та фактором з оплатою суми фінансування під відступлення прав вимоги 10.12.2020 року, тоді як згідно виписки з рахунку відповідача 09.12.2020 відбулося списання банком заборгованості на таку ж суму – 67826,67 грн., та в подальшому заборгованість не обліковувалась не первісним ні новим кредитором. Разом з тим, згідно наданої позивачем платіжної інструкції №20388 Позивачем сплачено на рахунок АТ «УкрСиббанк» плату за відступлення права вимоги за договором факторингу №196 від 10.12.2020 року в розмірі 2442429,00 грн. саме 10.12.2020 року. Вказане свідчить про те, що право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 95887708000 від 28.11.2019 року на суму заборгованості 67826,67 грн. до позивача не перейшло, оскільки на момент переходу таких прав зобов`язання позичальника було припинено.
Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.77 ЦПКУкраїни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлено, що 28.11.2019 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 95887708000 № рах НОМЕР_1 , відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит на придбання товару та відкрито кредитну картку. 
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. 
Вказані норми є підставою для висновку про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. 
Вказані норми є підставою для висновку про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. 
Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 15 січня 2025 року у справі № 753/16762/15-ц (провадження № 61-7242 св 24).
З вказаних виписок про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 09.12.2020 року на вказану картку було здійснено зарахування коштів в сумі 67826,67 грн. та у період з 16.12.2020 року по 15.01.2021 року заборгованість за вказаним кредитом на рахунку відповідача становила 0,00 грн. 
Договір факторингу № 196, за яким АТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі кредитних договорів, згідно Реєстру боржників, у тому числі відносно ОСОБА_1 на суму 67826,67 грн., укладено між клієнтом та фактором з оплатою суми фінансування під відступлення прав вимоги 10.12.2020 року, тоді як згідно виписки з рахунку відповідача 09.12.2020 відбулося списання банком заборгованості на таку ж суму – 67826,67 грн., та в подальшому заборгованість не обліковувалась не первісним ні новим кредитором.
Разом з тим, згідно наданої позивачем платіжної інструкції №20388 Позивачем сплачено на рахунок АТ «УкрСиббанк» плату за відступлення права вимоги за договором факторингу №196 від 10.12.2020 року в розмірі 2442429,00 грн. саме 10.12.2020 року. 
Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 95887708000 від 28.11.2019 року на суму заборгованості 67826,67 грн. до позивача не перейшло, оскільки на момент переходу таких прав зобов`язання позичальника було припинено, а тому підстав для стягнення такої заборгованості судом немає.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та відповідачем, їх належна оцінка дають суду підстави для відмови в задоволенні заявлених позивачем вимог.
Представником позивача заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу слід віднести за рахунок позивача.
Представником відповідача заявлено клопотання про стягнення з позивача витрат на правову допомогу 9000,00 грн.
Приписами ч.2 ст.141 ЦПК України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Оскільки в задоволенні позову повністю відмовлено, а відповідачем повністю підтверджені всі витрати на правову допомогу, надано всі передбачені ч. 3 ст. 137 ЦПК України, докази таких витрат, суд вважає можливим стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.
Керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, статтями 10, 12, 13, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд-
ухвалив:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 9000 (дев`ять тисяч ) гривень 00 гривень.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 23 червня 2026 року.
Суддя:	  	Н. О. Сарат