РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2026 року 	справа № 580/3064/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

26.03.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач 1), ОСОБА_2 (далі - позивач 2) до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 27.02.2026 №18/в (пункт 13) про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги батьку ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 ;
зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги батьку ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 .
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації в особливий період. ІНФОРМАЦІЯ_3 сповістили позивачів, що їхній син, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , механік-водій 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти в/ч НОМЕР_1 помер від загального недокрів`я, гострої виразки шлунку ІНФОРМАЦІЯ_1 , поблизу н.п. Олексіївка, Волноваського р-ну, Донецької області, що підтверджується повідомленням про смерть.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті ОСОБА_3 помер через гостру виразку шлунку з кровотечою.
Згідно витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 28 березня 2025 року № 2025-0328-0940 захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.
Позивачі звернулись із заявою про призначення та виплати їм одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю сина солдата ОСОБА_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Однак, спірним протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27 лютого 2026 року № 18/в відмовлено у виплаті ОГД з підстав, що загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, відсутні докази, що смерть солдата ОСОБА_3 настала внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення та не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою військовослужбовця та його смертю.
Таким чином, у відповідача не було правових підстав для тверджень про те, що смерть солдата ОСОБА_3 є наслідком вчинення ним кримінального правопорушення, а відтак і для відмови у призначенні позивачам одноразової грошової допомоги з наведених підстав.
Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що 27.02.2026 Комісія Міноборони, розглянувши подані Позивачами документів стосовно призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_3 внаслідок захворювання пов`язаного із проходженням військової служби, відмовила в призначенні ОГД. Рішення оформлене протоколом № 18/в від 27.02.2026.
Згідно з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини від 29.02.2024 №64 ОСОБА_3 вважався таким, що самовільно залишив місце служби без поважних причин та ухилився від військової служби в період 13.02.2024 по теперішній час, в умовах воєнного стану. 
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування за фактом смерті від 18.04.2024 №150 ОСОБА_3 перебував в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із самовільним залишенням місця несення служби (з 13.02.2024 по день смерті). 
В постанові про закриття кримінального провадження Головного управління Національної поліції в Донецькій області Волноваського районного відділу поліції від 29.03.2024 №12024052620000085 зазначено, що тіло померлого ОСОБА_3 було виявлено в приміщенні будинку в с.Олексіївка.
Згідно із ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, військовослужбовцем є кримінальним правопорушенням. 
Згідно зі статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення кримінального правопорушення.
Позивачі подали суду відповідь на відзив, в якій вказано, що протокол про вчинення солдатом ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбачено ст. 172-11 КУпАП мав бути складений відповідно до ч. 1 - 16.02.2024, відповідно до ч. 3 - 22.02.2024, тобто до смерті солдата ОСОБА_3 .
Частиною 5 ст. 407 КК України, передбачено, що самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, - караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.
Тобто, повідомлення про вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України мало бути скероване до правоохоронних органів після 16.02.2024, на той час коли солдат ОСОБА_3 був живий.
Проте, відповідачем таких доказів до суду теж не надано.
Отже, відсутні докази, що смерть солдата ОСОБА_3 настала внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення та не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою військовослужбовця та його смертю.
Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_3 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер від гострої виразки шлунку з кровотечею, що підтверджується довідкою від 01.03.2024 №50.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.04.2024 150 «Про результати службового розслідування за фактом смерті» за результатами розгляду та опрацювання службового розслідування встановлено наступне.
01.03.2024 близько 06 години 00 хвилин в будинку за адресою - АДРЕСА_1 , командиром 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_4 , було виявлено труп солдата ОСОБА_3 , колишнього механіка-водія 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 (у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із самовільним залишенням місця несення служби з 13.02.2024 по день смерті).
З пояснень молодшого лейтенанта ОСОБА_4 стало відомо, що 29.02.2024 до будинку де він проживав, прийшов солдат ОСОБА_3 , який перебував у неадекватному стані, ймовірно у стані наркотичного сп`яніння, але без ознак алкогольного сп`яніння та на вигляд солдат ОСОБА_3 , був якийсь ослаблений. Зазначив, шо хоче повернутися на службу, після чого молодший лейтенант ОСОБА_4 сказав, щоб він лягав спати, а зранку вони поспілкуються з приводу даної теми. Солдат ОСОБА_3 погодився та ліг спати. Молодший лейтенант ОСОБА_4 ліг відпочивати приблизно о 00 год 30 хв, на той час солдат ОСОБА_3 вже спав. Прокинувшись близько 06 год 00 хв та вставши з ліжка, молодший лейтенант ОСОБА_4 побачив, що на порозі лежить солдат ОСОБА_3 без ознак життя. Молодшим лейтенантом ОСОБА_4 було зроблено доповідь капітану ОСОБА_5 , командиру механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , про дану подію.
Після чого він очікував на слідчо-оперативну групу та представників військової служби правопорядку на дворі, як йому наказав капітан ОСОБА_5 . Капітаном ОСОБА_6 в свою чергу було зроблено доповідь вищому керівництву.
Після огляду тіла слідчо-оперативною групою, фотофіксації місця події та оформлення необхідної документації, тіло солдата ОСОБА_3 було доставлено до моргу с. Андріївка Волноваського району Донецької області.
Факт смерті підтверджується:
1. Лікарським свідоцтвом про смерть № 50 від 01.03.2024 виданим комунальним закладом охорони здоров`я "Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи" (Великоновосілківським відділенням судово-медичної експертизи смт. Велика Новосілка, пров. Південний 3);
2. Висновком експерта № 50 експертиза почата 01.03.2024, експертиза закінчена 29.03.2024 виданим комунальним закладом охорони здоров`я "Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи" (Великоновосілківським відділенням судово-медичної експертизи смт. Велика Новосілка, пров. Південний 3);
3. Свідоцтвом про смерть від 11.03.2024 серія НОМЕР_2 ;
4. Довідкою про смерть № 12 від 11.03.2024;
5. Довідкою про місце поховання № 191 від 12.03.2024;
6. Поясненнями капітана ОСОБА_5 ;
7. Поясненнями молодшого лейтенанта ОСОБА_4 .
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №50 від 01.03.2024 виданого комунальним закладом охорони здоров`я "Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи", причина смерті солдата ОСОБА_3 - гостра виразка шлунку з кровотечою.
Згідно висновку експерта № 50 від 29.03.2024 за результатами лабораторних досліджень: 29.03.24 отримано результати судово-токсикологічного дослідження крові трупа громадянина ОСОБА_3 1988 року народження - у крові етиловий спирт не виявлено.
Судово-медичний діагноз. Основний: гостра виразка шлунку з кровотечою. Ускладнення: загальне недокрів`я внутрішніх органів. Набряк головного мозку та легень.
На підставі даних судово-медичного дослідження трупа громадянина ОСОБА_3 1988 р.н., результатів лабораторних досліджень, наступний висновок.
Смерть настала при явищах гострої крововтрати, яка розвилася в результаті захворювання, що було у нього - гострої виразки шлунку, яке ускладнилося розвитком шлунково-кишкової кровотечі, що підтверджується виявленими при дослідженні його трупа множинної кількості дефектів округлої форми в пілоричній частині шлунку, в дні яких видно ерозивні кровоносні судини зі згортками крові, 1000 мл рідкої крові зі згортками в порожнині цілунку, рідкої крові загальним об`ємом 1500 мл на всьому протязі тонкого кишечнику, нерівномірного кровонаповнення та недокрів`я внутрішніх органів, набряку головного мозку й легень.
Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ смерть його настала за 7-10 годин до дослідження трупа в морзі 01.03.2024 в 10:00 годин.
Виявлені при дослідженні його трупу синці повік обох очей, синець лівої завушної області, синець лівого ліктьового суглобу, синці із саднами обох колінних суглобів та правої гомілки, утворилися від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, за 2-3 доби до настання смерті, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню та не полягають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
При судово-токсикологічному дослідженні крові від його трупу спирт етиловий не знайдено.
На момент проведення експертизи трупу в морзі, в постанові слідчого питання щодо наявності в організмі ОСОБА_3 1988 року народження наркотичних речовий не ставилося, тому відповідне судово-токсикологічне дослідження не проводилося.
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 11.03.2024 виданого виконавчим комітетом Баштечківської сільської ради органом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області, дата смерті солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті Україна Донецька область Волноваський район село Олексіївка,
Згідно довідки виданої Павлівським старостинським округом №3 Баштечківської територіальної громади Уманського району Черкаської області про те, що громадянин ОСОБА_3 1988 р.н. який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поховано ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце поховання сільське кладовище с. Павлівка Уманського району Черкаської області. 
Виходячи із вищевикладеного:
1. Службове розслідування вважати завершеним.
2. Вважати смерть солдата ОСОБА_3 , колишнього механіка-водія 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 (в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із самовільним залишенням місця несення служби з 13.02.2024 по день смерті) такою, що настала 01,03.2024. Встановити, що смерть солдата ОСОБА_3 настала під час самовільного залишення місця несення служби, не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби, не пов`язана із захистом Батьківщини.
3. Старшому помічнику начальника штабу з кадрів і стройової частини військової частини НОМЕР_1 підготувати проект наказу про виключення зі списків особового складу Збройних Сил України солдата ОСОБА_3 , колишнього механіка-водія 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 (в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 згідно наказу № 108 від 13.02.2024) у зв`язку зі смертю у період дії воєнного стану та направити відповідні документи за належністю.
Згідно з витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово- лікарської комісії Збройних Сил України від 28 березня 2025 року № 2025-0328-0940, захворювання солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : "Загальне недокрів`я. Гостра виразка шлунку з кровотечею", яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 видане 11.03.2024 Виконавчим комітетом Баштечківської сільської ради, лікарським свідоцтвом про смерть від 01.03.2024 № 50 видане комунальним закладом охорони здоров`я "Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи", витягом з наказу командира (по стройовій частині) військової частини НОМЕР_1 від 18.04.2024 № 111, медичними та військово-обліковими документами, - Захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявами про виплату ОГД звернулись батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27 лютого 2026 року № 18/в, Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги:
Батьку ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) та матері ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ).
Згідно з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини від 29.02.2024 №64 ОСОБА_3 вважався таким що самовільно залишив місце служби без поважних причин та ухилився від військової служби в період 13.02.2024 по теперішній час, в умовах воєнного стану. 
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування за фактом смерті від 18.04.2024 № 150 ОСОБА_3 перебував в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із самовільним залишенням місця несення служби (з 13.02.2024 по день смерті).
В постанові про закриття кримінального провадження Головного управління Національної поліції в Донецькій області Волноваського районного відділу поліції від 29.03.2024 №12024052620000085 зазначено що тіло померлого ОСОБА_3 було виявлено в приміщенні будинку в с. Олексіївка.
Згідно із частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, військовослужбовцем є кримінальним правопорушенням.
Згідно зі статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення кримінального правопорушення.
Не погоджуючись із відмовою у призначенні ОГД, позивачі звернулись в суд з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Відповідно до норм статті 1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із частиною 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно положень частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
Відповідно до змісту частини 3 статті 16 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Статтею 16-1 Закону № 2011-XII визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Отже, в розумінні статті 16-1 Закону № 2011-XII право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Пунктом 1 статті 16-3 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (п.6 статті 16-3 Закону № 2011-XII).
Згідно із п.п. 8, 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Згідно з ч.1 ст.16-4 Закону № 2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог Закону № 2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до пункту 20 Порядку №975 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти заяву кожної повнолітньої особи, яка має право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.
У разі подання заяви в паперовій формі до неї додаються копії документів разом з оригіналами (для посвідчення цих копій), а у разі подання заяви засобами електронної пошти заява та копії документів подаються з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.
До заяви додаються завірені копії:
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби;
постанови відповідної військово-лікарської, медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
висновку судово-медичної експертизи за результатами токсикологічного дослідження про неперебування/перебування загиблої (померлої) особи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або документа, виданого закладами судово-медичної експертизи, органами Національної поліції та/або закладом охорони здоров`я, в якому настала смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, що таке дослідження не здійснювалося;
документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою, сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), якій призначається та виплачується одноразова грошова допомога, з даними про прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, або довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
документа, виданого контролюючим органом, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку або запис у паспорті, - копію паспорта громадянина України у формі книжечки, в якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, чи паспорта у формі картки із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків в електронному безконтактному носії);
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
рішення суду про усиновлення дитини, яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення відомостей до актового запису про усиновлення - для виплати одноразової грошової допомоги усиновлювачам загиблої (померлої) особи;
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
свідоцтва про народження дитини або рішення суду про усиновлення цієї дитини загиблим (померлим), яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення відомостей до актового запису про усиновлення - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності або пенсійного посвідчення особи, якій призначено пенсію по інвалідності, - для виплати грошової допомоги непрацездатним дітям, вдові (вдівцю) та батькам загиблої (померлої) особи;
рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю загиблої (померлої) особи з жінкою (чоловіком) без реєстрації шлюбу, яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, - для виплати одноразової грошової допомоги чоловіку (жінці), який (яка) проживав (проживала) однією сім`єю із загиблою (померлою) особою;
медичного документа, що підтверджує вагітність, виданого відповідним закладом охорони здоров`я, - подається вагітними жінками для визначення кола осіб, які мають право на допомогу та визначення часток на отримання ними допомоги;
свідоцтва про народження онуків, свідоцтва про народження та смерть їх батьків - для виплати одноразової грошової допомоги онукам загиблої (померлої) особи;
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення з військової служби);
рішення суду, що підтверджує факт перебування заявника, який є членом сім`ї загиблого (померлого), на його утриманні, який визначається відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", або іншого документа, що є підставою для встановлення факту перебування на утриманні та призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до зазначеного Закону;
витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" - для визначення, що заявник не позбавив життя чи не вчиняв замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також, що заявник не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи.
В межах розгляду цієї справи судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.04.2024 150 «Про результати службового розслідування за фактом смерті» вважати смерть солдата ОСОБА_3 , колишнього механіка-водія 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 (в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із самовільним залишенням місця несення служби з 13.02.2024 по день смерті) такою, що настала 01,03.2024. Встановити, що смерть солдата ОСОБА_3 настала під час самовільного залишення місця несення служби, не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби, не пов`язана із захистом Батьківщини.
Як вбачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.02.2024 №64 за фактом самовільного залишення військової частини (місця служби) солдатом ОСОБА_3 , за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, встановлено, що згідно з рапортом командира механізованої роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 від 13.02.2024 №859, солдат ОСОБА_3 був відсутній під час перевірки особового складу і на телефонні дзвінки не відповідав.
Відповідно до отриманих під час проведення службового розслідування пояснень командира механізованої роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 та сержанта з матеріального забезпечення механізованої роти молодшого сержанта ОСОБА_7 стало відомо, що механік-водій 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 13.02.2024 самовільно залишив місце служби і перестав відповідати на телефонні дзвінки.
Неправомірні дії військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації в особливий період, механіка-водія 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 , що виразилися в самовільному залишені місця служби без поважних причин та ухиленні від військової служби в період з 13.02.2024 по теперішній час (29.02.2024), в умовах воєнного стану, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діяння, що у причинному зв`язку, нерозривно пов`язано зі спричиненою інтересам держави шкодою та підставило під загрозу виконання завдань командування на цій ділянці фронту.
Вказані накази від 29.02.2024 №64 за фактом самовільного залишення військової частини (місця служби) солдатом ОСОБА_3 та від 18.04.2024 150 «Про результати службового розслідування за фактом смерті» є чинними та у встановленому законом порядку не скасовані.
Таким чином, на переконання суду факт самовільного залишення військової частини (місця служби), в умовах воєнного стану, військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації в особливий період, механіком-водієм 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 , а саме, самовільного залишення місця служби без поважних причин та ухилення від військової служби в період з 13.02.2024 - підтверджений.
Тобто, в діях солдата ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.407 Кримінального кодексу України (Самовільне залишення військової частини або місця служби). 
Суд для вирішення спору враховує висновки Верховного Суду у постанові від 06 квітня 2021 року у справі №120/4628/18-а, в якій зазначено, що ні нормами Кримінального кодексу України, ні Кримінального процесуального кодексу України, ні Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено права складання протоколу про адміністративні правопорушення або провадження досудового розслідування відносно померлої особи.
За змістом пункту 5 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження необхідним для реабілітації померлого.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Зважаючи на наведене, суддів зауважує, що у цьому випадку за встановлених судом обставин, неможливість фіксації факту кримінального правопорушення та встановлення вини особи у його вчиненні, притягнення її до відповідальності, у зв`язку із її смертю не може мати наслідком призначення та виплату позивачам одноразової грошової допомоги за умови вчинення загиблою особою кримінального правопорушення.
Відтак, на переконання суду, смерть ОСОБА_3 настала внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення у вигляді самовільного залишення частини, що відповідно до вимог ч.1 ст.16-4 Закону № 2011-XII виключає призначення і виплату одноразової грошової допомоги. 
Отже, позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, а понесені судові витрати - розподілу згідно зі ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного його тексту.

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ