РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року 	справа № 580/3416/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Гайдаш В.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням за період з червня 2023 року по листопад 2025 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням за період з червня 2023 року по листопад 2025 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач протиправно не провів нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням за період з червня 2023 року по листопад 2025 року.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у матеріалах справи доказами.
Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства. Так, після спливу чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні, пов`язаному з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) виплата додаткової винагороди військовослужбовцю здійснюється на підставі висновку військово-лікарської комісії та рішення командира військової частини. Позивачем не подано відповідний висновок військово – лікарської комісії до військової частини, отже у військової частини був відсутній обов`язок виплачувати додаткову винагороду ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладені обставини, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він вважає, що доводи відповідача, які викладені у відзиві, є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення, оскільки документальною підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень, відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), видана командиром військової частини. Позивач також вказав, що він надав відповідачу таку довідку № 716 від 04.08.2023, що є вичерпною підставою для нарахування коштів. Будь-які вимоги відповідача щодо надання додаткових висновків ВЛК для підтвердження права на винагороду за час стаціонарного лікування є нормативно не обґрунтованими та такими, що суперечать принципу правової визначеності, оскільки Постанова № 168 не встановлює обмеження щодо часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини. Таким чином, на думку позивача, відповідач, посилаючись на загальну норму пункту 9 розділу I Порядку № 260 замість спеціальної норми розділу XXXIV того ж Порядку, порушує права позивача на належне грошове забезпечення. Звуження змісту та обсягу існуючих прав військовослужбовця шляхом довільного тлумачення нормативних актів суперечить статті 22 Конституції України та практиці Конституційного Суду України щодо захисту «законних очікувань» осіб, які виконують конституційний обов`язок із захисту Вітчизни.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
29 червня 2023 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Часів Яр Донецької області, внаслідок скидання вибухового пристрою з безпілотного комплексу противника в районі ведення бойових дій, молодший сержант ОСОБА_1 - командир 3 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , отримав поранення, а саме мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове поранення нижніх кінцівок з відкритим вогнепальним переломом обох кісток обох гомілок. Вищезазначені події підтверджуються довідкою від 04.08.2023 року № 716, виданою військовою частиною НОМЕР_1 .
Згідно з відомостями, що зазначені у медичній документації, перша медична допомога була надана на етапах евакуації в м. Костянтинівка, далі - м. Дніпро в МКЛ - 16.
У подальшому ОСОБА_1 був доставлений в КНП «ЧОЛ ЧОР» та госпіталізований в хірургічне відділення, де було проведено оперативне та консервативне лікування. 05.07.2023 був переведений в ортопедо-травматологічне відділення для подальшого лікування, виконано численні первинні хірургічні обробки ран та фіксація кісних уламків обох гомілок апаратом зовнішньої фіксації. Згодом, для подальшого лікування переведений у відділення судинної хірургії. 
У зв`язку з невиплатою військовою частиною НОМЕР_2 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за період з червня 2023 року по листопад 2025 року включно, у розмірі 100000 грн щомісячно пропорційно часу лікування, тому позивач 22.10.2025 звернувся на гарячу лінію Міністерства оборони України із вимогою виплатити вищезазначену додаткову винагороду.
Згідно з відповіддю, наданою військовою частиною НОМЕР_1 від 28.10.2025, повідомлено позивача, що оскільки ним не надавалось до військової частини НОМЕР_1 висновку військово-лікарської комісії про необхідність продовження лікування, підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після поранення за вказаний період відсутні.
З метою отримання відомостей щодо виплати позивачу додаткової грошової винагороди, 18.11.2025 до військової частини НОМЕР_1 через Міністерство оборони України засобами електронної пошти було направлено адвокатський запит з проханням надати інформацію та довідку-розрахунок про нараховане та виплачене за повний період 2023 року грошового забезпечення сержанту ОСОБА_1 , який проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , із зазначенням підстав по кожному з видів грошового забезпечення, передбаченого наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Окрім того, з урахуванням відповіді від 28.10.2025 на скаргу позивача, 10.02.2026 позивачем до військової частини НОМЕР_1 через Міністерство оборони засобами електронної пошти було направлено заяву з проханням організувати перерахунок та виплату грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 , у зв`язку з перебування на стаціонарному лікуванні після поранення.
Позивач вважаючи, що відповідач протиправно за весь період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я не виплатив йому додаткову винагороду та не надав відповіді на його заяву від 06.03.2026, звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII військовослужбовці - особи, які проходять військову службу. Звання солдат відноситься до рядового складу посад військовослужбовців (ст. 5 Закону 2232-XII).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни до вказаної вище постанови КМУ №168, згідно яких до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів Українивід 01.04.2022 №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168» - ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії – включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.
Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у періоди: з 30.06.2023 по 02.07.2023 у МКЛ-16 м. Дніпро (виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 10677); з 02.07.2023 по 04.09.2023, з 04.09.2023 по 07.11.2023, з 07.11.2023 по 21.11.2023, з 21.11.2023 по 04.12.2023 у відділеннях КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» (виписки з медичної карти стаціонарного хворого №15284, №20078, №25264, №26596); з 06.12.2023 по 28.05.2024 у Клініці «Геліос» в Бад-Заров, Німеччина (епікриз від 27.05.2024 №033631/7-2456); з 15.08.2025 по 19.09.2025 та з 24.09.2025 по 20.10.2025 у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону (виписки з медичної карти стаціонарного хворого №10745 та №12546); з 26.11.2025 у ДНП «ЦКР Галичина» (довідка від 27.11.2025 №8261–Д). 
Також суд зазначає, що відповідно до ч.11 ст.10-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що загальний час безперервного перебування у закладах охорони здоров`я із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
Відповідно до абзацу 2 пункту 9 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачуються за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Отже, виплата грошового забезпечення після спливу чотирьох місяців безперервного ' лікування продовжується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира частини про продовження перебування в лікарняних закладах.
Водночас відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402, а саме п. 6.1. глави 6 розділу П , направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони, здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.
Відповідно до п.6.13 Положення загальний час безперервного перебування військовослужбовців у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати дванадцять місяців поспіль. Не пізніше закінчення строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК з метою визначення придатності до військової служби.
Медичний огляд ВЛК з метою визначення потреби у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування.
Постанова ВЛК про продовження тривалого лікування оформляється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає та направляється посадовій особі, яка видала направлення на медичний огляд.
Таким чином, суд дійшов висновку, що сам військовослужбовець, який перебуває на лікуванні, не наділений повноваженнями самостійно звертатись до військово-лікарської комісії щодо продовження тривалого лікування.
Не здійснення такого направлення за місцем тривалого стаціонарного лікування закладом охорони здоров`я та не проведення ВЛК - перебуває поза межами впливу позивача, тому не може слугувати перешкодою у нарахуванні та виплаті військовослужбовцю належного грошового забезпечення після отриманого тяжкого поранення у період його стаціонарного лікування за період з червня 2023 року по листопад 2025 року, отже суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням за спірний період.
Разом з цим, згідно п. 9 Розділу ХХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Таким чином, позовна вимога позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100000 грн на місяць, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням за період з червня 2023 року по листопад 2025 року – не підлягає до задоволення, оскільки такий обов`язок з виплати додаткового винагороди позивачу виникне у відповідача у майбутньому, тобто лише після видання наказу про включення позивача до наказу про виплату йому такої додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн на місяць, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022. Крім того, відповідно до п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 2005.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.
За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись статтями 2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не включення ОСОБА_1 до наказу про виплату йому додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням за період з червня 2023 року по листопад 2025 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 включити ОСОБА_1 до наказу про виплату йому додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням за період з червня 2023 року по листопад 2025 року.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ