Справа №752/24116/24
Провадження № 2/752/762/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

06.05.2026 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді Чекулаєва С.О.,
за участі секретаря Ільніцької І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної державної адміністрації
про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини

за участю представників:
позивача - адвоката Проніна Олега Анатолійовича 
відповідача - адвоката Кульбіч - Калбукової Світлани Анатоліївни 
суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом також - відповідач) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд: 
1)зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати 
ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином, не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з ОСОБА_3 у встановлений судом час та у вільному їх спілкуванні в телефонному режимі, інтернет-мережі або будь-якими іншими засобами зв`язку; завчасно, у письмовому вигляді шляхом надсилання повідомлення на номер ОСОБА_1 або на е-мейл, повідомляти про зміну місця проживання (перебування) дитини, не можливість провести сеанс спілкування з батьком.
2) визначити порядок участі батька - ОСОБА_1 з сином - ОСОБА_3 , спосіб участі у спілкуванні та вихованні сина, шляхом визначення побачень з сином ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у такому порядку:
- систематичні онлайн побачення батька з сином (відеодзвінки) три дні на тиждень: понеділок, середа і четвер з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за київським часом;
- з метою належної організації зазначених відеодзвінків у визначені дні та час, зобов`язати ОСОБА_2 забезпечувати технічну можливість справного мобільного пристрою (смартфона, планшета, ноутбука, персонального комп`ютера тощо), а саме: підключення, налагодження, супроводження спілкування сина ОСОБА_3 за допомогою електронного зв`язку (відеозв`язку) через мережу Інтернет за допомогою мобільних систем, «Telegram», «Signal» за номером мобільного телефону ( НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_3 , у добре освітленому, не шумному, вільному від сторонніх осіб та комфортному для спілкування місці (приміщенні), а також забезпечувати вільний доступ ОСОБА_3 до достатнього за технічними характеристиками мобільного пристрою для здійснення відеозв`язку (тобто, обладнаного засобами звуко- та відеопередачі, месенджером «Telegram», «Signal», та доступом до мережі інтернет. У разі зміни абонентських номерів та/або акаунтів у соціальних мережах письмово повідомляти про це ОСОБА_1 для налагодження наступного сеансу зв`язку;
- забезпечити особисті зустрічі, спільне перебування та проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_1 протягом 1 (одного) тижня осінніх, зимових, весняних та 1(одного) місяця літніх канікул в Україні; 
- з метою належної організації зазначених особистих зустрічей, спільного перебування та проживання зобов`язати ОСОБА_2 привозити особисто у м. Київ ОСОБА_3 у визначені ОСОБА_1 час та адресу. Час та адресу ОСОБА_1 надає ОСОБА_2 у відповідь на її письмове попередження за 3 дні до приїзду. Зобов`язати ОСОБА_2 забрати ОСОБА_3 у тому ж місці через 1(один) тиждень чи місяць відповідно. При цьому батько зобов`язується покривати всі витрати, пов`язані з приїздом сина (харчування, проїзд) протягом тижня з моменту надання матір`ю відповідних чеків та квитанцій;
- спілкування ОСОБА_1 з сином - ОСОБА_3 не обмежується порядком визначеним даним судовим рішенням. За домовленістю між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в усному порядку чи в телефонному режимі спілкування батька із сином може бути і в інші дні, які не передбачені графіком шляхом телефонного, поштового, електронного зв`язку із застосуванням месенджерів («Viber», «Telegram» , «WhatsApp», «Signal»), соціальних мереж або інших засобів зв`язку, що забезпечує гармонійний та здоровий розвиток дитини.

Стислий виклад позиції позивача 
Вимоги позивача обґрунтовуються тим, що з 05.09.2009 між сторонами був укладений шлюб, який наразі є чинним.
У березні 2022 року ОСОБА_2 разом із сином - ОСОБА_3 виїхали за кордон та на теперішній час проживають у Швейцарії.
Позивач стверджує, що ОСОБА_2 весь час перешкоджає у спілкуванні позивача з сином, зокрема: на багаторазові пропозиції привезти сина на канікули в Україну у західні регіони України відмовляла; восени 2023 року відповідач перебувала протягом декількох тижнів у м.Києві, проте всупереч проханням позивача, залишила сина у Швейцарії; телефонну картку для подарованого сину мобільного телефону, надіслану листом за адресою перебування відповідач не забрала з поштового відділення; відповідач забороняє сину виносити його мобільний телефон з дому (мотивуючи це тим, що він використовується як роутер); відповідач забороняє сину наодинці спілкуватись з позивачем; спілкування позивача із сином відбувається лише на гучному зв`язку.
Позивач неодноразово намагався вирішити питання побачень з дитиною в позасудовому порядку, але безуспішно, а тому змушений звернутися до суду оскільки, відповідно до статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Стислий виклад позиції відповідача
Відповідач висловила заперечення щодо задоволення позову та вказує, що вона не перешкоджає спілкуванню позивача із сином.
За твердженням відповідача, у дитини є власний мобільний телефон, за допомогою якого він регулярно підтримує зв`язок із батьком через текстові повідомлення, відео - та аудіо дзвінки. Позивач мав та має можливість контактувати із сином у зручний для нього час. Під час перебування позивача у Швейцарії він безперешкодно зустрічався із сином за місцем його проживання та проводив із ним час.
Відповідач спонукає сина до спілкування із батьком, про те, за її твердженням, дитини не висловлює бажання до такого спілкування, у зв`язку із недоброзичливими стосунками між ним та батьком.
Дитина також має чітку позицію щодо небажання поїздок в Україну через загрозу військових дій, у зв`язку з чим відчуває себе у небезпеці.

Процесуальні дії у справі
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.11.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О. 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 30.01.2025.
Суд надавав сторонам час для досягнення компромісного рішення та укладення мирової угоди у зв`язку з чим відкладав розгляд справи.
06.05.2025 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.
05.06.2025 у підготовчому судовому засіданні були виконані завдання підготовчого провадження передбачені цивільним процесуальним законодавством для початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
20.11.2025 до суду надійшов Висновок органу опіки і піклування про доцільність визначення ОСОБА_1 способів участі у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_3 . 
У судовому засіданні 27.04.2026, після судових дебатів, суд, керуючись положеннями статті 244 ЦПК України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 06.05.2026.

Фактичні обставини встановлені судом
05.09.2009 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 ; прізвище дружини змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_2 ».
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .
Суд встановив, що відповідач виїхала за межі України разом із ОСОБА_3 і на цей час проживає у Швейцарській Конфедерації (Switzerland, Goldach 9403).
Відповідно до листа шкільної адміністрації в Голдах від 07.04.2025 суд встановив, що ОСОБА_3 відвідує державну школу в Голдах та навчається у 5-му класі початкової школи.
Згідно листа дитячого та підліткового медичного центру (KINDER - und JUGENDMEDIZIN im Zentrum) від 10.04.2025 ОСОБА_3 з 05.10.2022 перебуває на педіатричному нагляді у вказаному медичному закладі.
Згідно листа спеціаліста із дитячої та підліткової психіатрії ОСОБА_8 від 17.04.2025 встановлено, що ОСОБА_3 відвідував консультації дитячого психолога для біженців у зв`язку із хвилюванням, які виникали через обставини розставання батьків.
У розмові із спеціалістом 19.03.2025, яка відбувалася німецькою мовою без перекладача, ОСОБА_3 розповів, що для нього є складним розмовляти із батьком телефоном, і він не розуміє, чому це має відбуватися щодня. В Україні у нього були не дуже добрі стосунки з батьком.

Згідно Висновку органу опіки і піклування про доцільність визначення ОСОБА_1 способів участі у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_3 від 06.11.2025 №100-16247 був запропонований варіант визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 .
У зазначеному Висновку органу опіки і піклування вказано, що відповідно до інформації Голосіївського районного в місті Києві центру соціальних служб від 01.10.2025 №100/06/25-1328 було проведено роботу психолога з родиною малолітнього ОСОБА_3 з метою визначення психологічного стану дитини, в результаті чого встановлено, що дитина обтяжена відносинами між батьками і залучена у конфлікт між ними; емоційний стан потребує стабілізації, дитина має невирішені питання; прагне чинити опір, протестувати; у спілкуванні закритий, бесіду веде демонстративно неохоче; дитина має порушені зв`язки із батьком; відносини із ним заперечує, як і заперечує позитивний досвід попередніх взаємовідносин із батьком.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав (частина перша статті 2 ЦПК України).
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України).
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 цієї Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України).
Згідно з частиною першою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 разом із сином - ОСОБА_3 виїхали за кордон та на теперішній час проживають у Швейцарській Конфедерації, в той час, як позивач проживає в Україні.
Суд зазначає, що всупереч твердженням позивача, матеріали цивільної справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідач чинить будь-які перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 із сином - ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином, не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з ОСОБА_3 є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.
Разом з тим, суд зазначає, що конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
Позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права та є окремим способом захисту порушеного права одного з батьків на спілкування з дитиною.
Відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159 СК України, а саме, визначенні способів участі одного з батьків у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування.
Відповідно до частин 1-4 статті 150 СК України, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частиною третьою статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.
Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У пункті 54 рішення ЕСПЛ «Хант проти України» (від 07.12.2006 року) суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.)
Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18.12.2008 року, «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24.02.1995 року).
Із системного аналізу частини першої статті 3 Конвенції про права дитини ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною родичів, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип прав та обов`язків інших членів сім`ї та родини на спілкування з дитиною може бути обмежений судом в інтересах дитини.
Враховуючи те, що дитини проживає разом із матір`ю за межами України і вказана обставина ускладнює спілкування батька із сином, домовленість між батьками з цього приводу відсутня, суд вважає за необхідне, згідно частини другої статті 159 СК України визначити способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Таким чином, з огляду на те, що участь батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею відповідає її інтересам, забезпечує справедливу рівновагу між забезпеченням прав дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини, постійне проживання дитини станом на теперішній час на території Швейцарської Конфедерації, графік навчання дитини, приймаючи до уваги повномасштабне вторгнення російської федерації та введення з 24.02.2022 на території України воєнного стану, з метою забезпечення безпеки дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Визначаючи із способом участі позивача у вихованні дитини, суд бере до уваги, що спілкування позивача з дитиною не може відбуватися у примусовому порядку по відношенню до дитини, а тому, в кожному разі слід виходити саме з бажання дитини здійснювати таке спілкування.
Також, зважаючи на військовий стан, що запроваджений в України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, керуючись пріоритетом безпеки дитини, суд вважає, що конкретне місце та час проведення спільного відпочинку позивача та дитини слід визначати шляхом погодження між батьками, зважаючи на безпекову ситуацію.
Ухвалюючи судове рішення та визначаючись із способом участі позивача у вихованні дитини суд звертає увагу, що спілкування ОСОБА_1 з сином - ОСОБА_3 не обмежується порядком визначеним даним судовим рішенням та за домовленістю між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спілкування батька із сином може бути і в інші дні та в іншій формі, з урахуванням інтересів та бажання дитини.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини - задовольнити частково.
Визначити спосіб участі у вихованні дитини, шляхом встановлення порядку спілкування батька - ОСОБА_1 з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:
- систематичних онлайн побачень (відеодзвінків) ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 три дні на тиждень: понеділок, середа і четвер з 16 години 30 хвилин до 17 години 30 хвилин за місцевим часом країни перебування дитини, без присутності матері ОСОБА_2 , з урахуванням шкільних/позашкільних занять та бажання дитини;
- проведення спільного відпочинку ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 під час весняних канікул дитини протягом одного тижня (7 календарних днів) за бажанням дитини. Батько погоджує з матір`ю дитини місце та час відпочинку, не пізніше ніж за 14 календарних днів;
- проведення спільного відпочинку ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 під час літніх канікул дитини протягом двох тижнів (14 календарних днів) за бажанням дитини. Батько погоджує з матір`ю дитини місце та час відпочинку, не пізніше ніж за 14 календарних днів;
- проведення спільного відпочинку ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 під час осінніх канікул дитини протягом одного тижня (7 календарних днів) за бажанням дитини. Батько погоджує з матір`ю дитини місце та час відпочинку, не пізніше ніж за 14 календарних днів;
- проведення спільного відпочинку ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 під час зимових канікул дитини протягом одного тижня (7 календарних днів) за бажанням дитини. Батько погоджує з матір`ю дитини місце та час відпочинку, не пізніше ніж за 14 календарних днів. 

Зобов`язати ОСОБА_2 , у визначені дні та час, забезпечувати технічну можливість справного мобільного пристрою (смартфона, планшета, ноутбука, персонального комп`ютера тощо), а саме: підключення, налагодження, супроводження спілкування сина ОСОБА_3 за допомогою електронного зв`язку (відеозв`язку) через мережу Інтернет за допомогою мобільних систем, «Telegram», «Signal» за номером мобільного телефону ( НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_3 , а також забезпечувати вільний доступ ОСОБА_3 до достатнього за технічними характеристиками мобільного пристрою для здійснення відеозв`язку.

В іншій частині позовних вимог - відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.05.2026.

Суддя С.О. Чекулаєв