Справа № 535/269/26
Провадження № 2/535/290/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
11 травня 2026 року с- ще Котельва
Котелевський районний суд Полтавської області в складі
головуючого - судді Гулявої Г.М.,
за участю секретаря судових засідань Васильченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ), до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини,-
УСТАНОВИВ:
16.03.2026 до Котелевського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , у якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач зазначила, що 25.07.2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено шлюб.
В шлюбі у сторін народилася дитина: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач з відповідачем проживають окремо. Позивач з дитиною проживає в АДРЕСА_3 .
Позивач ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, та утримує не лише спільну з відповідачем дитину, а й інших своїх дітей, без допомоги батька не може забезпечити дітей усім необхідним для гідного рівня життя, нормального харчування, розвитку та належного лікування. Відповідач матеріально не допомагає в їхньому утриманні.
Між ними не досягнуто згоди, щодо способу виконання обов`язку по утриманню малолітньої дитини-доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому вона вимушена була звернутись до суду з відповідним позовом.
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 17.03.2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просила стягнути з відповідача на свою користь 1/4 частину всіх видів заробітку, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.38).
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження – не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справ.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. 
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Згідно вимогам ст.ст.223, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 25.07.2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, який був зареєстрований Котелевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №82, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 25.07.2022 (а.с.8 зворот).
Від цього шлюбу сторони мають дитину: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_4 від 24.01.2023 (а.с.9).
Позивач спільно з дитиною проживає в АДРЕСА_3 , що підтверджується Актом обстеження домоволодіння від 16.01.2026 (а.с.6).
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).
Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), суд враховує положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину, також суд враховує положення щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. З урахуванням доводів позову та наданих доказів, суд дійшов висновку щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на одну дитину, оскільки це в першу чергу відповідатиме її інтересам та не порушить прав сторін. Аліменти у заявленому розмірі підлягають стягненню до досягнення дитиною повноліття.
Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме з 16.03.2026 року.
Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог статей 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 141, 206, 263-265, 430 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) на утримання дитини-доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.03.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Повне рішення складено 13.05.2026.

Суддя: Г.М. Гуляєва