479/551/26
3/479/133/26
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
18 червня 2026 року с-ще Криве Озеро 

Суддя Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевська О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №3 Первомайського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягувався, 
- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №653845 від 30 квітня 2026 року, ОСОБА_1 30 квітня 2026 року о 17.30 год. в с-ще Криве Озеро по вул.Нахімова,9, керував автомобілем марки "Хюндай соната", н.з. - НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки, також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №673867 від 23 травня 2026 року, ОСОБА_1 23 травня 2026 року о 22.03 год. в с-ще Криве Озеро по вул.Шевченка,82, керував автомобілем марки "Kia Magentis", н.з. – НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис на нагрудний відео реєстратор 967765 та 961706, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В суд ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату та місце розгляду справи належним чином повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності. 
Встановивши обставини, передбачені положеннями ст.280 КУпАП, дослідивши матеріали справи, суддя прийшла до наступного висновку.
В провадженні судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевської О.В. одночасно знаходяться дві справи про адміністративне правопорушення відносно однієї особи, тому для повного та всебічного розгляду справ №479/551/26 (3/479/133/26), №479/701/26 (3/479/171/26), їх слід об`єднати в одне провадження про адміністративне правопорушення та присвоїти об`єднаній справі №479/551/26 (3/479/133/26).
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст.245КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.
Крім того, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколів про адміністративне правопорушення додано: - направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; - акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;- рапорт поліцейського; - довідки ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, які вказують, що згідно бази даних ІКС "ІПНП" ОСОБА_1 , 1985 року народження, отримав посвідчення водія серія НОМЕР_3 ; - диск з відеозаписами з нагрудного відео реєстратора поліцейських.
Вирішуючи питання про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В судовому засіданні було оглянуто відеозаписи, зроблені співробітниками поліції. Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.
На диску, що наданий поліцейськими до протоколу від 23 травня 2026 року, містяться відеофайли, на якому поліція під`їжджає до транспортного засобу, який не рухається, та в ньому сидить ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, той відмовляється від проходження, вказуючи на те, що він не керував транспортним засобом, а просто сидів в ньому. Відео не містить того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений поліцією.
Крім того, згідно відео файлів, що були долучені до протоколу від 30 квітня 2026 року, автомобіль стоїть, ОСОБА_1 стверджує, що не керував транспортним засобом, відмовляється від проходження тесту на визначення ступеню сп`яніння.
Отже на цих відео не зафіксовано, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом, не зафіксовано зупинку транспортного засобу та пропозицію пройти огляд саме у зв`язку із цим, а також те як його було зупинено та з яких підстав.
Тоді як в ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1с т.130 КУпАП, яке проявилось у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, що підтверджено результатами огляду, що проведений за встановленою законом процедурою.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що на дисках, що надані поліцейськими до протоколу, ОСОБА_1 перебуває не на місці зупинки транспортного засобу, транспортним засобом не керує, транспортний засіб взагалі не рухається, і запису цього наданий диск не містить.
Тоді як відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки саме перебування особи поруч транспортного засобу не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
Тоді як факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 зупинку транспортного засобу та пов`язаний саме із цим огляд на визначення стану сп`яніння наданий поліцією відеозапис не містять.
Частина 1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу, у даному випадку на органи Національної поліції.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 листопада 1950 року передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.
Дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, що передбачені п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність складу правопорушення, оскільки надані суду докази поза розумним сумнівом не доводять наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а саме факту керування в стані сп`яніння та відмову від огляду на стан сп`яніння, що пов`язаний саме з фактом керування транспортним засобом.
Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.
В ході судового розгляду було встановлено, що досліджені матеріали справи не містять прямих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був при цьому зупинений в стані сп`яніння за наявності ознак такого сп`яніння, та саме у зв`язку із цим відмовився від огляду, а тому всі сумніви слід тлумачити на його користь, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст.ст.251-252, 280, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Об`єднати справи №479/551/26 (3/479/133/26), №479/701/26 (3/479/171/26), в одне провадження про адміністративне правопорушення та присвоїти об`єднаній справі №479/551/26 (3/479/133/26).
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя :