ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2026 Справа № 914/3681/23(914/958/26) 

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:
за позовом:	Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс–Галичина» 	
до відповідача:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес тренд»	
про:	стягнення 26690727 грн. 97 коп. заборгованості	
в межах справи:	№ 914/3681/23	
про банкрутство:	Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс – Галичина»	

Суддя Цікало А. І.
За участю секретаря Андріюк В. М.

Представники: 
Позивача: 	Ткачук О. В. – арбітражний керуючий; Воробець С. І. – адвокат	
Відповідача:	не з`явився 	

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа № 914/3681/23 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс–Галичина». Зазначена справа перебуває на стадії судової процедури розпорядження майном Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс–Галичина». Повноваження розпорядника майна виконує арбітражний керуючий Ткачук Олександр Вікторович.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.09.2025 р. у справі № 914/3681/23 виконання обов`язків виконавчого органу (Правління (Голови Правління (Генерального директора) та членів Правління) Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс–Галичина» покладено на розпорядника майна Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс–Галичина» арбітражного керуючого Ткачука О. В.

30.03.2026 р. на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 1047 надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс–Галичина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес тренд» про стягнення 26690727 грн. 97 коп. заборгованості за Договором на надання послуг зі зберігання нафти № УЗВ-58-02 від 22.02.2024 р.
Позов обґрунтований невиконанням відповідачем умов Договору на надання послуг зі зберігання нафти № УЗВ-58-02 від 22.02.2024 р. в частині оплати наданих послуг по зберіганню нафти в резервуарах позивача.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.04.2026 р. задоволено клопотання ПАТ «Нафтопереробний комплекс–Галичина» про відстрочення сплати судового збору; відстрочено сплату судового збору за подання даної позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 914/3681/23(914/958/26); постановлено справу № 914/3681/23(914/958/26) розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в межах справи № 914/3681/23 про банкрутство ПАТ «Нафтопереробний комплекс–Галичина»; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.05.2026 р.
Сторони були належно повідомленні про дату, час та місце цього засідання.
Представники позивача в судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали, просили суд задоволити позов з підстав, наведених у позовній заяві та поясненнях.
Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки представника не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступне:
22.02.2024 р. між Публічним акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (Зберігач, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес тренд» (Поклажодавець, відповідач у справі) укладено Договір на надання послуг зі зберігання нафти № УЗВ-58-02 (надалі - Договір зберігання).
Відповідно до п. 1.1. Договору зберігання, на умовах цього Договору Поклажодавець передає на зберігання, а Зберігач зобов`язується прийняти на зберігання, зберігати і повернути після зберігання Поклажодавцеві нафту сиру (далі - нафта).
Приймання і передача нафти на зберігання та повернення нафти зі зберігання оформляються актами приймання-передачі (на зберігання/зі зберігання, відповідно), які обов`язково містять дані про кількість, якість та вартість переданої нафти, та підписуються уповноваженими представниками Сторін (п. 2.2. Договору зберігання).
Згідно з п. 3.1. Договору зберігання, Поклажодавець зобов`язаний передати нафту на зберігання і прийняти нафту зі зберігання в порядку, визначеному у розділі 2 цього Договору; оплатити послуги по зберіганню нафти в розмірі, у порядку та в терміни відповідно до розділу 4 цього Договору.
Розділом 4 Договору зберігання встановлено, що Поклажодавець здійснює оплату послуг Зберігачу за зберігання нафти, яка включає в себе витрати на зберігання нафти та інші додаткові послуги, пов`язані з прийняттям нафти на зберігання (п. 4.1.). Поклажодавець здійснює оплату вартості послуг по зберіганню нафти, виходячи з їх фактичних обсягів, що знаходились на зберіганні, і періоду зберігання таких обсягів нафти, котрі (фактичні обсяги нафти та період їх зберігання) визначаються відповідно до оформлених Сторонами актів приймання-передачі нафти зі зберігання/на зберігання (п.4.2.). Ціна (тариф) послуг зі зберігання однієї нетто тонни нафти та тарифи інших послуг визначається на момент передачі, та вказується у відповідних Додаткових угодах до Договору (п. 4.3.). Оплата вартості послуг по зберіганню нафти здійснюється Поклажодавцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Зберігача протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів від дати виписки Зберігачем рахунку-фактури на оплату послуг по зберіганню, оформленого на підставі «Акту наданих послуг по зберіганню нафти» (п. 4.4.). «Акт наданих послуг по зберіганню нафти»: є документом, що підтверджує факт надання Зберігачем послуг по зберіганню нафти і прийняття таких послуг Поклажодавцем; складається Зберігачем, підписується уповноваженою особою останнього і направляється Поклажодавцеві до 10-го числа місяця, наступного за звітним; у випадку відсутності заперечень у Поклажодавця, підписується уповноваженим представником Поклажодавця, скріплюється печаткою останнього і повинен бути повернутий Зберігачеві протягом 5 (п`яти) календарних днів після одержання його Поклажодавцем від Зберігача (п. 4.5.). У випадку незгоди Поклажодавця на підписання «Акта наданих послуг по зберіганню нафти», він зобов`язаний у 5-ти денний термін після одержання такого акту надати Зберігачеві письмове мотивоване повідомлення про свою незгоду підписання акту. У випадку не одержання Зберігачем протягом вищезазначеного 5-ти денного строку, підписаного з боку Поклажодавця «Акта наданих послуг по зберіганню нафти» або письмового мотивованого повідомлення останнього про незгоду на підписання такого акту, вважається, що послуги по зберіганню нафти за звітний місяць надані Зберігачем та прийняті Поклажодавцем у повному обсязі згідно «Акту наданих послуг по зберіганню нафти», підписаного Зберігачем в односторонньому порядку, і Поклажодавець зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок за надані послуги по зберіганню нафти відповідно до такого акту (п. 4.6.). Зберігач має право на відшкодування витрат, пов`язаних з організацією доставки нафти, зберігання якої він здійснював, до місця, визначеного Поклажодавцем у вимозі про повернення нафти (п. 4.8.). Відшкодування зазначених витрат Зберігача здійснюється Поклажодавцем на підставі окремих рахунків, які виставляються Зберігачем, протягом п`яти днів з моменту їх отримання (п. 4.9.).
У п. 7.2. Договору зберігання встановлено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2024 року включно. Сторони, керуючись ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, домовились, що умови даного Договору застосовуються до відносин, які виникли між Сторонами до дати його укладання, а саме з 31.10.2022 року.
26.02.2024 р. між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору на надання послуг зі зберігання нафти № УЗВ-58-02 від 22.02.2024 р., відповідно до якої сторони погодили викласти п. 4.3. та п. 4.8. Договору зберігання в наступній редакції: 
« 4.3. Ціна (тариф) зберігання нафти становить - 2,57 гривень за тонну нетто нафти, що знаходиться на зберіганні на умовах даного Договору, за кожну добу зберігання, крім того ПДВ 0,51 гривні, усього вартість послуг зі зберігання тонни нетто нафти в добу з ПДВ складає 3,08 гривень. Нарахування вартості послуг зі зберігання нафти починається від дати, наступної за датою акта приймання-передачі нафти на зберігання».
« 4.8. Зберігач має право на відшкодування витрат, пов`язаних з організацією доставки нафти, зберігання якої він здійснював, до місця, визначеного Поклажодавцем у вимозі про повернення нафти.
Відшкодуванню підлягає: - вартість наливу нафти в залізничні вагоно-цистерни:
в осінньо-зимовий період року (з 01 жовтня по 31 березня) - 90,00 грн. (дев`яносто грн. 00 коп.) з ПДВ за 1 тонну брутто;
в весняно-літній період року (з 01 квітня по 30 вересня) - 60,00 грн. (шістдесят грн. 00 коп.) з ПДВ за 1 тонну брутто;
- експлуатація залізничної під`їзної колії Зберігача - 30,00 грн. (тридцять грн. 00 коп.) з ПДВ за одну тонну брутто;
- вартість залізничного тарифу - у відповідності із тарифами АТ «Укрзалізниця»;
- вартість послуг по обов`язковому страхуванню небезпечних вантажів - у відповідності з діючим договором Зберігача;
- вартість послуг з охорони та супроводження вантажів залізничним транспортом - у відповідності з діючим договором Зберігача;
- плата за організацію доставки нафти - 5% від вартості залізничного тарифу».
На виконання умов Договору зберігання, позивач надав відповідачу послуги зі зберігання нафти на суму 26690727,97 грн., що підтверджується Актами наданих послуг зі зберігання нафти в резервуарах ПАТ «НПК-Галичина» № 1 від 20.03.2024 р. на суму 22471745,24 грн. (з ПДВ), № 2 від 31.03.2024 р. на суму 374264,59 грн. (з ПДВ), № 3 від 30.04.2024 р. на суму 1020721,63 грн. (з ПДВ), № 4 від 31.05.2024 р. на суму 1054745,68 грн. (з ПДВ), № 5 від 30.06.2024 р. на суму 1020721,63 грн. (з ПДВ), № 6 від 31.07.2024 р. на суму 1054745,68 грн. (з ПДВ) (скориговано до суми 748529,20 грн. (з ПДВ) відповідно до Акту коригування від 31.08.2024 р. до Акту наданих послуг № 6 від 31.07.2024 р.).
Вказані Акти наданих послуг зі зберігання нафти в резервуарах ПАТ «НПК-Галичина» підписані відповідачем без зауважень.
Порушуючи умови Договору зберігання, відповідач не оплатив позивачу послуги по зберіганню нафти, в наслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 26690727 грн. 97 коп.
Станом на час розгляду справи, відповідач проти позову не заперечив, доказів сплати заборгованості не надав.
При прийнятті рішення суд виходив з наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.
Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ч. 1 ст. 946 ЦК України). Витрати зберігача на зберігання речі можуть бути включені до плати за зберігання (ч. 1 ст. 947 ЦК України).
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Актами наданих послуг зі зберігання нафти в резервуарах ПАТ «НПК-Галичина» № 1 від 20.03.2024 р., № 2 від 31.03.2024 р., № 3 від 30.04.2024 р., № 4 від 31.05.2024 р., № 5 від 30.06.2024 р., № 6 від 31.07.2024 р. (з урахуванням Акту коригування від 31.08.2024 р.), які підписані відповідачем без зауважень, підтверджують надання позивачем послуг по зберіганню нафти за Договором на надання послуг зі зберігання нафти № УЗВ-58-03 від 22.02.2024 р. на суму 26690727,97 грн. та прийняття таких послуг відповідачем.
Відповідач не здійснив оплату за послуги по зберіганню нафти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем за Договором на надання послуг зі зберігання нафти № УЗВ-58-03 від 22.02.2024 р. у розмірі 26690727,97 грн. 
Відповідач вказаної заборгованості не заперечив, доказів погашення такої не надав.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс–Галичина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес тренд» про стягнення 26690727 грн. 97 коп. заборгованості за Договором на надання послуг зі зберігання нафти № УЗВ-58-02 від 22.02.2024 р. обґрунтований, підтверджений належними доказами та підлягає задоволенню.
Щодо стягнення судового збору.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною першою статті 163 ГПК України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.
Відповідно до підпункту 3) пункту 21 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) позовної заяви майнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3328 гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позовна заява Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс–Галичина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес тренд» про стягнення 26690727 грн. 97 коп. заборгованості подана до суду в електронній формі.
Отже, за подання до господарського суду даної позовної заяви підлягає сплаті судовий збір у розмірі 320288,74 грн. (26690727,97 грн.*1,5%*0,8).
Як зазначалось, ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.04.2026р. про відкриття провадження у даній справі задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання позову та постановлено відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір за розгляд позовної заяви у цій справі у розмірі 320288,74 грн. слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76, 86, 123, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс–Галичина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес тренд» про стягнення 26690727 грн. 97 коп. заборгованості за Договором на надання послуг зі зберігання нафти № УЗВ-58-02 від 22.02.2024 р. – задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес тренд» (вул.Дніпровська, буд. 1-А, оф. 1, м. Київ, 04077; ідентифікаційний код 39726825) на користь Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс–Галичина» (вул. Бориславська, буд. 82, м. Дрогобич, Львівська область, 82100; ідентифікаційний код 00152388) заборгованість за Договором на надання послуг зі зберігання нафти № УЗВ-58-02 від 22.02.2024 р. у розмірі 26690727 грн. 97 коп.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес тренд» (вул.Дніпровська, буд. 1-А, оф. 1, м. Київ, 04077; ідентифікаційний код 39726825) в дохід Державного бюджету України 320288 грн. 74 коп. судового збору.
4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08 червня 2026 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Цікало А.І.