ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/9760/25 Суддя (судді) першої інстанції: Дубіна М.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким просив:
- визнати протиправними та незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей про порушення ним правил військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та необхідності його доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як особу, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити відомості про порушення ним правил військового обліку та необхідності його доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як особу, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 утриматися від внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо нього без належних правових підстав (факту притягнення до відповідальності);
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 припинити обробку та поширення його персональних даних, які містять недостовірну інформацію щодо порушення ним правил військового обліку.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2026 року адміністративний позов задоволено частково: 
- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 27 серпня 2025 року №81P9-75M5-THKM-HM9E. 
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року відмовлено в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Апелянт наголосив, що підхід суду до розгляду заяви позивача про встановлення судового контролю є надмірно формалістичним та ігнорує зміст позовних вимог та логіку рішення суду. 
Додатково зазначив про те, що фактичне невиконання рішення суду полягає у збереженні інформаційній системі статусу позивача, як порушника правил військового обліку, що свідчить про продовження протиправних наслідків, які суд вже визнав незаконними. Предмет заяви про встановлення судового контролю прямо випливає з предмете позову та спрямований виключно на забезпечення реального виконання судового рішення.
У межах встановленого судом строку відзиву Державної судової адміністрації України на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково: 
- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 27 серпня 2025 року №81P9-75M5-THKM-HM9E. 
На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі №620/9760/25 ІНФОРМАЦІЯ_2 28 листопада 2025 року позивача знято з розшуку, що підтверджується сповіщенням в застосунку "Резерв+".
30 листопада 2025 року позивач у застосунку "Резерв+" отримав сповіщення про розшук ТЦК та СП.
За наслідками розгляду скарги представника позивача від 02 грудня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 09 грудня 2025 року №7/3830 повідомив про те, що станом на 09 грудня 2025 року за даними Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів АІТС "Оберіг" ОСОБА_1 не є порушником військового обліку, що свідчить про виконання ІНФОРМАЦІЯ_4 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі №620/9760/25.
Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Сумського міжрегіонального управління міністерства юстиції України від 25 лютого 2026 року про закінчення виконавчого провадження №80234432 встановлено фактичне виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду в повному обсязі згідно з виконавчим документом виданим 25 листопада 2025 року №620/9760/25, до відкриття виконавчого провадження, відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_1 вих. №2100-1 від 18 лютого 2026 року.
11 березня 2026 року позивачем подано до Чернігівського окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року відмовлено в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
Постановляючи вказану ухвалу, суд першої дійшов висновку про те, що предметом розгляду в межах справи №620/9760/25 був факт неявки позивача за повісткою від 05 жовтня 2024 року №364673 на 15 жовтня 2024 року, в зв`язку з чим в військово-обліковому документі позивача здійснено запис про порушення правил військового обліку, водночас запис внесений у зв`язку з неявкою позивача за повісткою №6117089 про прибуття 29 грудня 2025 року о 09:00 год для проходження військово-лікарської комісії, не був предметом розгляду в межах справи №620/9760/25.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 1 ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Статтею 381-1 КАС України встановлено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1).
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу (ч. 2).
Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду (ч. 1).
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 2).
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про те, що рішення суду станом на час подання заяви про встановлення судового контролю не виконано належним чином водночас висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, мотивувальній частині рішення та правовій природі спірних правовідносин.
Додатково зазначив про те, що встановлення судом першої інстанції обставини незаконного внесення інформації до Реєстру є ключовою правовою підставою,
Як встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено позивачу повістку від 05 жовтня 2024 року №364673 про виклик до територіального центру з метою уточнення даних на 15 жовтня 2024 року.
У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 за повісткою від 05 жовтня 2024 року №364673 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесено запис про порушення правил військового обліку.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року зокрема зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується позивачем, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі №620/9760/25 ІНФОРМАЦІЯ_2 28 листопада 2025 року позивача знято з розшуку, що підтверджується сповіщенням в застосунку "Резерв+".
Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 09 грудня 2025 року №7/3830 станом на 09 грудня 2025 року за даними Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів АІТС "Оберіг" ОСОБА_1 не є порушником військового обліку.
Також судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 13 січня 2026 року №7/220 на скаргу представника позивача від 06 січня 2026 року, повідомив про те, що ОСОБА_1 в порушення норм чинного законодавства обстеження позаштатною ВЛК до 05 червня 2024 року не пройшов, у зазначений в повістці №6117089 час та місце 29 грудня 2025 року неприбув, у зв`язку з чим засобами Реєстру у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Реєстром та єдиною інформаційною системою МВС визначено необхідність адміністративного доставлення до ТЦК та СП.
Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виконання відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі №620/9760/25.
Також, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що внесення відомостей про необхідність адміністративного доставлення до ТЦК та СП позивача у зв`язку з непроходженням ним ВЛК у встановлений законом строк та неякою за повісткою 29 грудня 2025 року не були предметом розгляду даної справи та не можуть свідчить про невиконання відповідачем рішення суду у справі №620/9760/25 чи надмірний формалізм суду першої інстанції. 
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 381-1, 382 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова 

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку