ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 640/18174/20
провадження № К/990/47875/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Радишевської О. Р.
розглянув у попередньому судовому засіданні у суді касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року, ухваленого у складі головуючого судді Головка А. Б., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року, прийнятої у складі колегії суддів: головуючого - Карпушової О.В ., суддів: Кузьмишиної О. М., Файдюка В. В.
І. Суть спору
1. У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної аудиторської служби України (далі також - Держаудитслужба), в якому просить:
1.1. визнати протиправним і скасувати пункт 2 Змін до деяких наказів Державної аудиторської служби України, затверджених наказом Державної аудиторської служби України від 08 липня 2020 року № 188 "Про затвердження Змін до деяких наказів Державної аудиторської служби України", та виключити ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" з Переліку підконтрольних установ (об`єктів контролю), на яких планується проведення інспектування за темою, визначеною у Плані проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ півріччя 2020 року, що є Додатком 23 до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ півріччя 2020 року;
1.2. визнати протиправними дії Державної аудиторської служби України щодо проведення 20 липня 2020 року планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг";
1.3. зобов`язати утриматись від вчинення дій щодо повторної організації та проведення ревізії ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" застосування до позивача санкцій, передбачених законодавством та притягнення керівника ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" до адміністративної відповідальності.
2. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що пункт 2 Змін до деяких наказів Державної аудиторської служби України, затверджених наказом Державної аудиторської служби України від 08 липня 2020 року № 188 "Про затвердження Змін до деяких наказів Державної аудиторської служби України" включено ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" до Плану проведення заходів державного фінансового контролю на ІІ півріччя 2020 року на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 16 грудня 2019 року № 43691/1/-19.
Позивач стверджує, що єдиним засновником та учасником ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" є Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Статутом ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" визначено, що товариство є юридичною особою приватного права, створеною у формі товариства з обмеженою відповідальністю за законодавством України, та набуває прав юридичної особи з дати його державної реєстрації (пункт 2.1); метою діяльності Товариства є досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку від провадження господарської діяльності, а також задоволення потреб вітчизняних та іноземних споживачів у відповідних товарах, послугах у безпечний, надійний та економний спосіб (пункт 3.1); товариство не відповідає за зобов`язаннями своїх учасників та за зобов`язаннями держави, а держава не відповідає за зобов`язаннями Товариства (пункти 4.6, 4.7). Після внесення ДК "Газ України" своєї частки до статутного капіталу ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", саме ДК "Газ України", як єдиний учасник ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", отримало корпоративні права щодо останнього, а зараховані кошти статутного капіталу стали власністю ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг"
На думку позивача, Держаудитслужбою безпідставно визначено позивача як підконтрольну установу, помилково зазначаючи, що позивач є суб`єктом господарювання державного сектору економіки.
Вважаючи дії Держаудитслужби протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до суду з цим позовом.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. Наказом Держаудислужби від 26 червня 2020 року № 179 затверджено План проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ півріччя 2020 року (частині інспектувань).
4. Держаудитслужба отримала доручення Прем`єр-міністра України від 16 грудня 2019 року № 43691/1/-19 щодо забезпечення виконання завдань, визначених пунктами 1-3 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 грудня 2019 року, введеного в дію Указом Президента України від 02 грудня 2019 року № 874/2019, згідно з яким Держаудитслужбі необхідно здійснити перевірку стану додержання у 2017 - 2019 роках вимог законодавства у сфері видобутку, постачання та реалізації вугілля і природного газу, зокрема для забезпечення природним газом населення та суб`єктів господарювання, які виробляють теплову енергію, за результатами яких вжити відповідних заходів реагування.
5. Наказом Державної аудиторської служби України від 08 липня 2020 року № 188 відповідно до пункту 9 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, Порядку планування заходів державного фінансового контролю Державною аудиторською службою та її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2001 року № 955, затверджено Зміни до деяких наказів Державної аудиторської служби України.
6. Розділ VIII Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ півріччя 2020 року (частині інспектувань), затвердженого наказом Держаудитслужби від 26 червня 2020 року № 179, доповнено новим пунктом: 8.23 Ревізія окремих питань фінансово - господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".
7. На підставі пункту 8.23 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ півріччя 2020 року оформлені направлення на проведення ревізії від 16 липня 2020 року № 717, № 718, № 719, № 720, № 721, № 722.
8. За наслідками виходу на проведення ревізії окремих питань Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" начальником відділу Держаудитслужби П. Ільківим складено акт про неможливість проведення ревізії від 20 липня 2020 року.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року, в позові відмовлено.
10. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засновником та єдиним учасником ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" є дочірня компанія "Газ України" АТ "НАК "Нафтогаз України", яка володіє часткою у розмірі 100 % статутного капіталу ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг". Водночас засновником та єдиним акціонером АТ "НАК "Нафтогаз України" є держава, яка володіє часткою у розмірі 100 % статутного капіталу вказаного товариства, а функції з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі Компанії здійснює Кабінет Міністрів України.
Суд першої інстанції зазначив, що Держаудитслужба наділена повноваженнями щодо проведення заходу державного фінансового контролю шляхом інспектування у формі виїзної ревізії, а відповідно органам державного фінансового контролю підконтрольні, зокрема, суб`єкти господарювання державного сектору економіки, а також підприємства, установи та організації, які використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне майно.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій та рішень, які стосуються проведення заходів державного фінансового контролю відносно позивача з урахуванням доручення Прем`єр-міністра України від 16 грудня 2019 року № 43691/1/-19.
11. Зазначена позиція підтримана Шостим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження 
12. Представник ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" подала касаційну скаргу на вказані судові рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, задовольнити позов.
Так, автор скарги зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини другої статті 22 Господарського кодексу України в контексті частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», частини першої статті 4 «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та пункту 2, абзаців 1, 2 пункту 7 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, пункту 1 частини чотирнадцятої статті 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», з урахуванням обставин, установлених у цій справі.
13. Верховний Суд ухвалою від 10 грудня 2025 року відкрив касаційне провадження за ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
14. Представник Держаудитслужби подав відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
15. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
16. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
17. Головні завдання, функції та правові основи діяльності органів державного фінансового контролю визначено Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII (далі - Закон № 2939-XII), Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43 (далі - Положення № 43) та Бюджетним кодексом України.
18. Так, згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у підконтрольних установах, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі. Інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
19. Процедуру проведення ревізій та реалізації їх результатів визначено статтею 11 Закону № 2939-XII та Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 550).
20. Відповідно до пункту 1 Положення 43 Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
21. Крім того, підпунктом 3 пункту 4 Положення № 43 закріплено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
22. Згідно з пунктом 7 Положення № 43 Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
23. Пунктом 2 Порядку № 550 визначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
24. За приписами частини першої статті 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
25. Положення вказаної норми кореспондуються з приписами пункту 2 Порядку № 550. 
26. В силу пункту 6 Положення № 43 Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.
27. Вказані положення кореспондуються з пунктами 7 та 10 статті 10 Закону № 2939-XII, за приписами яких органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
28. Згідно з пунктом 4 Порядку № 550 планові та позапланові виїзні ревізії проводяться органами державного фінансового контролю відповідно до Закону та цього Порядку.
29. Приписами пункту 5 Порядку № 550 встановлено, що планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів проведення заходів державного фінансового контролю, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом.
30. За змістом пункту 7 Порядку № 550 у ході підготовки до ревізії посадовими особами органу державного фінансового контролю складається в двох примірниках програма ревізії, в якій визначаються найменування об`єкта контролю, тема, період та питання, що підлягають ревізії відповідно до компетенції органу державного фінансового контролю. Програма затверджується керівником органу державного фінансового контролю чи його заступником.
Під час проведення ревізії посадовими особами органу державного фінансового контролю можуть вноситися за письмовим погодженням з керівником органу державного фінансового контролю чи його заступником зміни до програми ревізії.
31. Згідно з пунктом 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.
32. Частиною другою статті 22 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.
33. Згідно з частиною пункту 1 частини чотирнадцятої статті 11 Закону № 2939-XII посадові особи органу державного фінансового контролю вправі приступити до проведення ревізії за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання посадовим особам підконтрольних установ, інших суб`єктів господарської діяльності під розписку: направлення на ревізію, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державного фінансового контролю, мета, вид, підстави, дата її початку та дата закінчення ревізії, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державного фінансового контролю, які проводитимуть ревізію. Направлення на ревізію є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державного фінансового контролю, скріпленого печаткою органу державного фінансового контролю.
VI. Позиція Верховного Суду
34. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Держаудитслужба наділена повноваженнями на проведення заходу державного фінансового контролю шляхом інспектування у формі виїзної ревізії, яке спрямовано на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства.
35. У цій справі спірним є питання належності ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" до підконтрольних органу державного фінансового контролю установ.
36. Зі змісту позову висновується, що підпунктом 5 пункту 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 грудня 2019 року, уведеного в дію Указом Президента України від 02 грудня 2019 року № 874/2019, вирішено Кабінету Міністрів України організувати перевірку стану додержання у 2017-2019 роках вимог законодавства у сфері видобутку, постачання та реалізації вугілля і природного газу, зокрема для забезпечення природним газом населення та суб`єктів господарювання, які виробляють теплову енергію, за результатами яких вжити відповідних заходів реагування.
37. Своєю чергою Держаудитслужба отримала доручення Прем`єр-міністра України від 16 грудня 2019 року № 43691/1/-19 щодо забезпечення виконання завдань, визначених пунктами 1-3 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.12.2019 року, введеного в дію Указом Президента України від 02 грудня 2019 року № 874/2019.
38. Спірним пунктом 2 Змін до деяких наказів Державної аудиторської служби України, затверджених наказом Державної аудиторської служби України від 08 липня 2020 року № 188 "Про затвердження Змін до деяких наказів Державної аудиторської служби України" включено ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" до Плану проведення заходів державного фінансового контролю на ІІ півріччя 2020 року на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 16 грудня 2019 року № 43691/1/-19.
39. Наведене свідчить, що ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" відповідач визначив як суб`єкт господарювання державного сектору економіки, з чим позивач не погоджується.
40. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з положеннями статуту ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" засновником та єдиним учасником позивача є дочірня компанія "Газ України" АТ "НАК "Нафтогаз України", яка володіє часткою у розмірі 100 % статутного капіталу ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".
Своєю чергою засновником та єдиним акціонером АТ "НАК "Нафтогаз України" є держава, яка володіє часткою у розмірі 100 % статутного капіталу цього товариства. Функції з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі вказаної компанії здійснює Кабінет Міністрів України.
Так, ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" входить до складу Групи Нафтогаз. Інтереси позивача співпадають з інтересами АТ "НАК "Нафтогаз України" як корпоративного центру Групи Нафтогаз, що діє в інтересах всієї Групи Нафтогаз. Звітність ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" включається до консолідованої звітності Групи Нафтогаз. Внутрішні документи Групи Нафтогаз є обов`язковими для ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" після їх затвердження загальними зборами товариства.
41. Як уже зазначалось, частиною другою статті 22 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.
42. Відмовляючи у позові, суди попередніх інстанцій виходили з того, що держава Україна в особі Кабінету Міністрів України опосередковано володіє ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" і має вирішальний вплив на господарську діяльність товариства, який здійснюється через АТ "НАК "Нафтогаз України". 
Таким чином, суди попередніх інстанцій фактично віднесли ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" до суб`єктів господарювання державного сектору економіки, які використовують (використовували у періоді, який перевіряється Держаудитслужбою) державне майно.
43. Варто зазначити, що статус ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" як суб`єкта державного сектору економіки та особливості його взаємодії з бюджетними установами розглядалися Верховним Судом.
44. Так, у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 912/1189/23 розглядалось питання заборгованості за договором постачання природного газу. За обставинами цієї справи встановлено, що ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 917-р ТОВ "ГК "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу за результатами державного конкурсу.
45. Разом з цим у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2026 року у справі № 922/2626/25 за позовом ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" до комунального підприємства теплових мереж щодо стягнення боргу, пені та інфляційних втрат враховувались інтереси позивача як об`єкта, що має стратегічне значення для економіки держави.
46. Крім того, у постанові від 16 лютого 2024 року у справі № 905/2044/19 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду аналізував обов`язки структур «Нафтогазу» щодо постачання газу виробникам тепла в межах ПСО (спеціальних обов`язків), що прямо випливає з їхнього статусу в державному секторі.
47. Варто також зазначити, що Кабінет Міністрів України окремими розпорядженнями, зокрема від 28 жовтня 2022 року № 956-р, офіційно визначає ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" як уповноваженого суб`єкта господарювання для виконання стратегічних державних завдань, таких як закупівля газу за рахунок бюджетних коштів.
48. Отже, з огляду на зміст статті 22 Господарського кодексу України суб`єктами державного сектору є підприємства, у статутному капіталі яких частка держави (або державних компаній як НАК «Нафтогаз») перевищує 50 %.
49. Враховуючи, що 100 % капіталу ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» належить державній компанії (НАК «Нафтогаз України»), тому товариство є частиною державного сектору економіки. Це накладає на нього спеціальні обов`язки щодо постачання газу бюджетним установам за фіксованими цінами згідно з постановами Кабінету Міністрів України.
50. Оскільки позивач є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, тому ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" є підконтрольною установою органу державного фінансового контролю в розумінні статті 2 Закону № 2939-XII, що свідчить про правомірність відповідача в межах повноважень затверджувати Зміни до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ півріччя 2020 року.
51. За таких обставин та правового врегулювання Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову. 
52. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
53. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
54. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
55. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» залишити без задоволення.
2. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі № 640/18174/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович 
Судді В. Е. Мацедонська
О. Р. Радишевська