Справа №760/4891/25 2-а/760/63/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року            м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Козленко Г.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції Петрачука Вадима Юрійовича про скасування постанови серії ЕНА № 4082358 від 15 лютого 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції Петрачука Вадима Юрійовича про скасування постанови серії ЕНА № 4082358 від 15 лютого 2025 року.
Свої вимоги мотивує тим, що 15 лютого 2025 року інспектором патрульної поліції Петрачуком В.Ю. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за безпідставне подання звукового сигналу, керування транспортним засобом без чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню. 
Зазначає, що у інспектора були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача та висловлення позивачу вимоги про пред`явлення документів, а тому перевірка наявності у нього поліса страхування також була незаконною.
Вказує на те, що інспектор жодних доказів порушення позивачем правил дорожнього руху не надав, такі докази не досліджувалися ході розгляду справи, справу розглянуто інспектором однобічно та упереджено.
Стверджує, що інспектором було протиправно затримано транспортний засіб позивача на понад три години, без належного оформлення такого затримання.
Просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4082358 від 15 лютого 2025 року, визнати незаконними дії інспектора щодо затримання 15 лютого 2025 року транспортного засобу під керуванням позивача, стягнути витрати по сплаті судового збору та правничій допомозі.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.
24.03.2025 до суду надійшов відзив представника Департаменту патрульної поліції, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що 15.02.2025 екіпажем управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції був помічений ТЗ котрий безпідставно подав звуковий сигнал в зоні здійснення поліцейського контролю. Після чого Інспектор підійшовши до водія - позивача представився та повідомив про порушення ПДР. Поліцейським було висунуто вимогу пред?явити реєстраційні документи, а саме: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також чинний поліс обов?язкового страхування.
У відповідності до статті 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов?язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред?являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Також за приписами п. 2.4. ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1. ПДР України, зокрема, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
За допомогою відкритого реєстру Моторного транспортного страхового бюро України перевірено інформацію щодо чинності полісу на транспортний засіб марки «TOYOTA VENZA» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Результат пошуку - поліс на цей автомобіль не знайдено станом на дату складання постанови, а саме 15.02.2025 року. 
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 15 лютого 2025 року інспектором патрульної поліції Петрачуком В.Ю. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Згідно постанови, 15.02.2025 о 17 год 56 хв; м. Київ Шосе Столичне; водій порушив вимоги п.9.5, безпідставно подав звуковий сигнал; керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів; чим порушив п.2.1 ПДР - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. За наслідками складання постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. 
Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства. 
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач зазначає, що у інспектора були відсутні законні підстави для його зупинки, а тому перевірка наявності у нього поліса страхування також була незаконною.
Згідно з підпунктом «г» п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Згідно з п.п. «а» п. 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» керування на території України транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Відповідальність за таке правопорушення передбачена ч. 1 ст.126 КУпАП.
21 травня 2024 року прийнято Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у новій редакції, який набрав чинності 20 червня 2024 року та його введено в дію 01 січня 2025 року.
Нова редакція цього закону містить положення про обов`язковість оформлення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності для всіх категорій осіб, починаючи з 01 січня 2025 року. 
Позивачем доказів щодо наявності у нього полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суду не надано. 
Представником відповідача надана суду інформація з відкритого реєстру МТСБУ щодо перевірки чинності полісу на транспортний засіб марки «TOYOTA VENZA» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Результат пошуку - поліс на вказаний автомобіль не знайдено станом на дату складання постанови, а саме 15.02.2025 року. 
За таких обставин, суд вважає, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху доведено належними доказами. 
Встановлено, що інспектор патрульної поліції, виконуючи свої службові повноваження, здійснював патрулювання зазначеної у постанові ділянки дороги. 
Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадових інструкцій і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху. 
Щодо посилання позивача на статтю 283 КУпАП, то відсутність в постанові про адміністративне правопорушення відомостей про технічний запис за допомогою якою здійснювалось фіксування правопорушення не може бути єдиною та беззаперечною підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 у справі № 536/583/17 вказав, що відомості про технічний запис зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, а зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила посвідчення водія, реєстраційний документ чи страховий поліс, тягне накладення штрафу. Ця норма є імперативною та передбачає самостійний склад адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскільки не пред`явлення для перевірки документів, зазначених у п. 2.1 ПДР є самостійним складом адміністративного правопорушення, за яке нормами чинного законодавства передбачено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок, то оскаржувана постанова була вірно складена відповідачем.
Правова позиція Верховного Суду у постанові від 25.09.2019 (справа №127/19283/17) підтверджує обґрунтованість притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП навіть у разі непідтвердження іншого порушення ПДР.
До аналогічного висновку прийшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 21.02.2023 (справа №368/838/22) щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, за відсутності страхового полісу навіть коли факт невиконання інших вимог ПДР не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні та в задоволені позову слід відмовити.
Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції Петрачука Вадима Юрійовича про скасування постанови серії ЕНА № 4082358 від 15 лютого 2025 року.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.О. Козленко