Справа № 712/6705/26
Провадження № 2/712/4055/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року         м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Пономаря В.О.,
за участю секретаря судового засідання Рясик Д.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Драченка В.В.,
представників відповідача Івашкевич В.В., Маслової Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкіна 67» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
І. Описова частина
1.1. Короткий виклад позиції позивача та відповідача
У травні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкіна 67» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позов обґрунтовано тим, що 26.04.2026 близько 11 год 00 хв позивач зупинив належний йому автомобіль Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , на паркувальному майданчику на вул. Праведниці Шулежко у м. Черкаси, навпроти стоматології «Kalibra». У цей час, за твердженням позивача, унаслідок погіршення погодних умов з даху будинку АДРЕСА_1 злетіла частина покрівлі, яка пошкодила передню частину його автомобіля.
Позивач зазначає, що після події на місце прибула голова правління ОСББ «Пушкіна 67», яка оглянула пошкодження транспортного засобу, однак відмовилася добровільно відшкодувати завдану шкоду. Також на місце події були викликані працівники поліції, повідомлення зареєстровано в журналі Єдиного обліку Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за № 32552.
Для визначення розміру шкоди 06.05.2026 за участю експерта-автотоварознавця проведено огляд автомобіля. Відповідно до висновку експерта від 08.05.2026 № 41 вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia становить 28 362,98 грн.
Позивач вважає, що саме ОСББ «Пушкіна 67» як особа, на яку покладено обов`язок з утримання багатоквартирного будинку має нести відповідальність за завдану шкоду. Крім матеріальної шкоди, позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 4 000,00 грн, посилаючись на те, що пошкодження автомобіля спричинило йому психологічний стрес, втрату душевного спокою, погіршення сну, необхідність витрачати час на пошук юристів, експертів, обстеження та ремонт автомобіля, а також понесені судові витрати.
1.2. Рух справи в суді першої інстанції, процесуальні рішення
Позовна заява ОСОБА_1 про відшкодування шкоди надійшла 18.05.2026 до Соснівського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
Представником відповідача ОСОБА_2 01.06.2026 подано відзив на позовну заяву.
Представником позивача ОСОБА_3 04.06.2026 подано відповідь на відзив.
Представником відповідача ОСОБА_2 12.06.2026 подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.
Представником позивача ОСОБА_3 16.06.2026 подано заяву про залишення відзиву відповідача та заперечень без розгляду.
Ухвалою суду від 17.06.2026, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача залишено без розгляду відзив на заперечення на підставі ч. 9 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з тим, що їх подано особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.
Представник відповідача ОСОБА_2 19.06.2026 через підсистему «Електронний суд» подала відзив та заперечення, а також клопотання про долучення доказів.
Ухвалою суду від 01.07.2026, занесеною до протоколу судового засідання, суд відмовив у прийнятті поданих відповідачем із пропуском встановленого строку доказів на підставі ч. 8 ст. 83 ЦПК України та вирішив розглядати справу за наявними матеріалами, враховуючи приписи ч. 8, 9 ст. 178, ч. 4 ст. 180 ЦПК України.
Суд 01.07.2026 перейшов до стадії ухвалення рішення.
1.3. Позиції сторін в судовому засіданні
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Драченко В.В. підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.
Представники відповідача ОСОБА_2 та Маслова Г.А. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Акцентували увагу на тому, що подія 26.04.2026 сталася під час небезпечних метеорологічних явищ, про які заздалегідь повідомляли Черкаський обласний центр з гідрометеорології, ДСНС та засоби масової інформації. На думку відповідача, такі погодні умови мали ознаки надзвичайної та невідворотної події, тобто непереборної сили, що виключає відповідальність ОСББ. Зазначили, що відокремлений елемент був не частиною покрівлі, а декоративним елементом фасадного оздоблення, встановленим забудовником. Також вказали, що місце зупинки автомобіля позивача не належить до прибудинкової території будинку. Звернули увагу на те, що автотоварознавче дослідження визначає лише вартість ремонту, але не встановлює механізм, час, місце та причину утворення пошкоджень. Щодо стягення в рахунок відшкодування моральної шкоди вказали, що позивач не довів наявності моральних страждань, їх обсягу, причинного зв`язку з діями або бездіяльністю ОСББ, а також протиправності поведінки відповідача.
ІІ. Мотивувальна частина рішення
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, оцінка суду
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
До Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області 26.04.2026 о 11 год 09 хв надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що 26.04.2026 о 11 год 08 хв за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 137, внаслідок злету з даху елемента покрівлі було пошкоджено автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 . 
З відповіді Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 05.05.2026 № 78261-2026 вбачається, що за зверненням ОСОБА_1 щодо пошкодження його автомобіля Skoda Octavia за адресою: м. Черкаси, вул. Праведниці Шулежко, 67, проводиться перевірка в межах Закону України «Про звернення громадян».
У судовому засіданні судом досліджено відеозапис із відеореєстратора автомобіля, наданий стороною позивача. На вказаному відеозаписі зафіксовано момент падіння на передню ліву частину автомобіля позивача предмета, зовні схожого на елемент фасаду будинку.
Факт падіння елемента фасаду будинку на автомобіль позивача та спричинення внаслідок цього пошкоджень транспортного засобу представниками відповідача у судовому засіданні не заперечувався. 
ОСОБА_1 29.04.2026 звернувся до судового експерта-автотоварознавця Березовського А.А. із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого під час події 26.04.2026. Огляд транспортного засобу проведено 06.05.2026 у м. Черкаси, на бульварі Шевченка, 266.
Під час огляду транспортного засобу експертом зафіксовано пошкодження лакофарбового покриття та елементів передньої і лівої частини автомобіля, зокрема капота, переднього бампера, переднього лівого крила, лівих дверей, лівого дзеркала та інших елементів кузова. 
Відповідно до висновку експерта від 08.05.2026 № 41, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження під час події, яка трапилась 26.04.2026, становить 28 362,98 грн.
Водночас у висновку експерта зазначено, що встановлення причинно-наслідкового зв`язку між певною подією, зокрема падінням елементів з даху будинку, та утворенням пошкоджень автомобіля не входить до компетенції автотоварознавчої експертизи і належить до предмета трасологічної експертизи.
Отже, судом встановлено факт пошкодження належного позивачу транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , унаслідок падіння на нього елемента, зовні схожого на елемент фасаду будинку. Ця обставина підтверджується талоном-повідомленням Єдиного обліку, відповіддю органу поліції, відеозаписом із відеореєстратора, висновком експерта щодо характеру та вартості відновлювального ремонту автомобіля, а також не заперечується представниками відповідача в частині самого факту падіння елемента фасаду на автомобіль позивача та спричинення пошкоджень.
Разом із тим спірними між сторонами залишаються обставини щодо правової природи елемента, який відокремився від будинку, наявності або відсутності вини відповідача, причин відокремлення такого елемента, можливості застосування положень про непереборну силу, а також наявності підстав для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди.
У ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27.12.2019 у справі № 686/11256/16).
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, до якого, відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», належать, у тому числі несуче-огороджувальні конструкції будинку.
У ст. 4 цього Закону («Мета створення об`єднання та його статус») зазначено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
При цьому основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Порядок та правила забезпечення об`єднанням утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку врегульовані ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», згідно із якою для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право:
- задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення;
- визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори;
- виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.
Правила забезпечення об`єднанням утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку також визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статтею 1 якого уточнено, що
- колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги;
- послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;
- управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Положення ст. 5 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначаючи житлово-комунальні послуги, розмежовують житлові послуги та комунальні послуги, де:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, що включає:
- утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
У п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в якій наведені права і обов`язки виконавців комунальних послуг та управителів) зазначено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.
Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 затверджено «Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (далі Наказ), згідно з яким на житлово-експлуатаційні організації покладено обов`язок забезпечувати належне технічне обслуговування жилих будинків.
Пунктом 2 Правил передбачено, що технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.
Відповідно до п. п. 2.1, 2.1.1 Правил, система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів.
Планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні.
Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (весняний та осінній огляди).
Основними завданнями загального огляду будинків є: визначення обсягу робіт з підготовки жилих будинків до експлуатації у весняно-літній і осінньо-зимовий періоди; встановлення технічного стану жилих будинків, що підлягають відповідно до плану капітальному або поточному ремонту в наступному році; уточнення обсягів робіт щодо поточного ремонту будинків, що включені в план на поточний рік; перевірка готовності жилих будинків, комунікацій, обладнання і елементів благоустрою до експлуатації в осінньо-зимовий період; визначення обсягів та видів ремонтних робіт щодо кожного будинку для врахування під час формування плану на наступний рік або уточнення відповідних планів поточного року (п. 2.1.2 Правил).
Згідно п. 2.1.3 Правил, загальний огляд здійснюється комісією, до складу якої входять відповідні спеціалісти виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та представники громадських організацій, правління ЖБК та ОСББ. У разі необхідності до складу комісій можуть включатися спеціалісти - експерти проектних інститутів та спеціалізованих організацій.
За змістом п.2.2.2 Правил, виявлені у процесі загального та позапланового огляду несправності та причини, що їх викликали, а також технічний стан елементів жилого будинку записуються в журналі обліку результатів огляду. Виявлені під час оглядів дефекти, деформації конструкцій або обладнання будинків, що можуть призвести до зниження несучої спроможності й стійкості конструкцій або будинків, обвалів чи порушення нормальної роботи обладнання, усуваються виконавцем послуг із залученням, у разі необхідності, спеціалізованої організації.
Виконавець послуг повинен уживати термінових заходів для забезпечення безпеки людей, попередження подальшого розвитку деформацій, а також негайно інформувати про те, що трапилося, власника будинку чи уповноважену ним особу.
Відповідно до п. 2.4 Правил, поточний ремонт комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію.
Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі).
Згідно п.п 2.8.1 п. 2.8. Правил, метою підготовки житлового фонду до сезонної експлуатації є забезпечення нормативних санітарно-технічних вимог щодо експлуатації приміщень жилих будинків і режимів функціонування інженерного обладнання.
Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються такі роботи: усунення несправностей: стін, фасадів, дахів, віконних і дверних заповнень, а також опалювальних печей, димоходів, газоходів, внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами (п. 2.8.2. Правил).
Оцінюючи встановлені у справі обставини в сукупності з наведеними нормами права, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що пошкодження автомобіля позивача сталося внаслідок падіння на нього елемента фасаду будинку. Ця обставина підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом із відеореєстратора автомобіля, талоном-повідомленням Єдиного обліку, відповіддю органу поліції, характером зафіксованих експертом пошкоджень транспортного засобу, а також не заперечувалася представниками відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Щодо доводів відповідача про те, що відокремлений елемент не був частиною покрівлі, а є декоративним елементом фасаду
Представники відповідача зазначали, що предмет, який упав на автомобіль позивача, не був частиною покрівлі будинку, а був декоративним елементом фасадного оздоблення, встановленим забудовником.
Суд враховує ці пояснення, однак вважає, що вони не спростовують обов`язку відповідача щодо належного утримання будинку.
Обов`язок з утримання багатоквартирного будинку охоплює не лише покрівлю, а й інші конструктивні та зовнішні елементи будівлі, у тому числі фасад, фасадне оздоблення, елементи зовнішнього благоустрою та інші складові будинку, які можуть створювати небезпеку у разі їх неналежного технічного стану.
З наведених положень Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій вбачається, що технічне обслуговування житлового будинку включає контроль за технічним станом його елементів, проведення планових і позапланових оглядів, виявлення несправностей та їх усунення. 
Отже, навіть якщо предмет, що впав на автомобіль позивача, був не частиною покрівлі, а декоративним елементом фасаду, ця обставина не виключає відповідальності особи, яка здійснює утримання будинку, оскільки фасадні елементи також належать до зовнішніх елементів будівлі, технічний стан яких має контролюватися та підтримуватися у безпечному стані.
Твердження відповідача про те, що відповідний декоративний елемент був встановлений забудовником, також не звільняє ОСББ від обов`язку забезпечувати належне утримання будинку після прийняття його в управління та експлуатацію. У разі якщо такий елемент є частиною фасаду будинку, обов`язок контролю за його безпечним станом покладається на особу, яка здійснює утримання будинку.
Щодо доводів відповідача про непереборну силу
Представники відповідача посилалися на те, що 26.04.2026 у м. Черкаси мали місце небезпечні метеорологічні явища, про які заздалегідь повідомляли Черкаський обласний центр з гідрометеорології, ДСНС та засоби масової інформації, а тому, на думку відповідача, пошкодження автомобіля сталося внаслідок непереборної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Отже, для звільнення від відповідальності з підстав непереборної сили відповідач має довести не лише факт несприятливих погодних умов, а й те, що такі умови були надзвичайними та невідворотними саме для цих правовідносин, що вони перебували у прямому причинному зв`язку з настанням шкоди, а також що шкода не могла бути відвернена навіть за умови належного утримання будинку.
Саме по собі посилання на погіршення погодних умов, сильний вітер, повідомлення у засобах масової інформації чи попередження про небезпечні метеорологічні явища не є безумовною підставою для звільнення особи, яка утримує будинок, від цивільно-правової відповідальності.
У цій справі відповідач не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що падіння елемента фасаду сталося виключно внаслідок надзвичайної та невідворотної події, а не внаслідок неналежного технічного стану або недостатнього контролю за станом фасаду будинку.
Крім того, відповідачем не доведено, що до події було забезпечено належний контроль саме за станом фасадних елементів будинку, що відповідний елемент не мав ознак пошкодження, деформації, послаблення кріплення або інших дефектів, які могли бути виявлені під час планового чи позапланового огляду, а також що падінню цього елемента неможливо було запобігти за умови належного технічного обслуговування будинку.
З урахуванням презумпції вини завдавача шкоди, передбаченої ст. 1166 ЦК України, саме на відповідача покладався обов`язок довести відсутність своєї вини. Оскільки таких доказів відповідачем не надано, підстави для звільнення ОСББ «Пушкіна 67» від відповідальності з мотивів непереборної сили відсутні.
Щодо доводів відповідача про те, що місце зупинки автомобіля не належить до прибудинкової території
Представники відповідача зазначали, що місце зупинки автомобіля позивача не належить до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 .
Суд відхиляє ці доводи як такі, що не мають вирішального значення для правильного вирішення спору.
Предметом спору є не неналежне утримання відповідачем місця паркування чи прибудинкової території, а пошкодження автомобіля внаслідок падіння на нього елемента фасаду будинку, утримання якого належить до сфери відповідальності відповідача.
Отже, навіть якщо автомобіль позивача знаходився не в межах прибудинкової території будинку, ця обставина не виключає відповідальності відповідача, якщо шкоду заподіяно внаслідок відокремлення та падіння елемента будинку, який перебуває у сфері утримання ОСББ.
Закон не ставить право потерпілої особи на відшкодування шкоди, завданої падінням елемента будівлі, у залежність від того, чи знаходилося пошкоджене майно саме на прибудинковій території цієї будівлі. Визначальним є встановлення факту заподіяння шкоди, причинного зв`язку між падінням елемента будинку та шкодою, а також відсутність доказів, які б спростовували вину особи, відповідальної за утримання будинку.
Щодо доводів відповідача про недоведеність причинного зв`язку та розміру шкоди
Представники відповідача звертали увагу на те, що автотоварознавче дослідження визначає лише вартість ремонту, але не встановлює механізм, час, місце та причину утворення пошкоджень.
Суд частково погоджується з тим, що висновок експерта-автотоварознавця не є доказом механізму утворення пошкоджень. Разом із тим у цій справі механізм події встановлюється не лише висновком експерта, а сукупністю інших доказів, зокрема відеозаписом із відеореєстратора, талоном-повідомленням Єдиного обліку, відповіддю поліції та поясненнями сторін.
Установлений судом факт падіння елемента фасаду на передню ліву частину автомобіля узгоджується з характером пошкоджень, зафіксованих у висновку експерта. Відповідачем не надано суду належних доказів того, що пошкодження автомобіля виникли за інших обставин або до події 26.04.2026.
Щодо розміру шкоди
Суд бере до уваги висновок експерта від 08.05.2026 № 41, яким вартість відновлювального ремонту автомобіля визначена у розмірі 28 362,98 грн.
Висновок експерта складений особою, яка має відповідну кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця, містить опис об`єкта дослідження, перелік виявлених пошкоджень, розрахунок вартості відновлювального ремонту та підсумковий висновок. Відповідач не подав належного альтернативного розрахунку розміру шкоди, не заявив клопотання про призначення судової експертизи у встановленому процесуальному порядку та не надав доказів, які б спростовували визначений експертом розмір вартості відновлювального ремонту.
За таких обставин суд вважає доведеним розмір матеріальної шкоди у сумі 28 362,98 грн.
Щодо відшкодування моральної шкоди
 
Завдання моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України).
Тлумачення ст. 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав».
Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність від порушення цивільного права особи (постанова Верховного Суду від 22.04.2024 у справі № 279/1834/22).
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, зокрема, щодо способу та розміру компенсації (коли розмір компенсації не визначений законом).
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанови Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 487/6970/20, від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20).
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого.
При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 487/6970/20, від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20).
Згідно з підходом, викладеним у постанові Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 752/20375/15, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків.
Позивач просить стягнути з відповідача 4 000,00 грн моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок пошкодження належного йому автомобіля він зазнав психологічного стресу, втрати душевного спокою, погіршення сну, був змушений витрачати особистий час на з`ясування обставин події, звернення до працівників поліції, пошук фахівців, проведення автотоварознавчого дослідження, звернення за правничою допомогою та судовий захист свого порушеного права.
Суд враховує, що належний позивачу транспортний засіб було пошкоджено внаслідок падіння елемента фасаду будинку, утримання якого належить до сфери відповідальності відповідача. Таке пошкодження майна об`єктивно створило для позивача негативні наслідки немайнового характеру, оскільки позивач був позбавлений можливості безперешкодно користуватися належним йому майном у звичайному режимі, був змушений організовувати фіксацію події, визначення розміру шкоди, вживати заходів для досудового врегулювання спору та звертатися до суду.
При цьому сам факт пошкодження транспортного засобу, необхідність витрачання часу на відновлення порушеного права, звернення до поліції, експерта та суду, а також участь у судовому розгляді свідчать про наявність у позивача душевних хвилювань і побутових незручностей, які перебувають у причинному зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача щодо належного утримання фасадного елемента будинку.
Суд також бере до уваги, що відповідач не довів відсутності своєї вини у завданні шкоди, не спростував презумпцію вини завдавача шкоди та не довів існування обставин непереборної сили, які б виключали його відповідальність. Отже, встановлені судом обставини свідчать про наявність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу не лише матеріальну, а й моральну шкоду.
Доводи представників відповідача про недоведеність моральної шкоди суд оцінює критично. Моральна шкода у справах про пошкодження майна не завжди потребує підтвердження медичними документами чи доказами істотного розладу здоров`я. Достатнім є встановлення факту порушення цивільного права особи, характеру такого порушення, негативних наслідків для потерпілого та причинного зв`язку між неправомірною поведінкою відповідача і немайновими втратами позивача.
Оцінюючи заявлений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 4 000,00 грн, суд виходить із того, що такий розмір є співмірним із характером правопорушення та наслідками, яких зазнав позивач у зв`язку з пошкодженням належного йому автомобіля. Заявлена сума не є надмірною та не призводить до безпідставного збагачення позивача.
За таких обставин суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги суд вирішив задовольнити повністю, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України вказані витрати в розмірі 1 064,96 грн необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 49, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкіна 67» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкіна 67» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 28 362 (двадцять вісім тисяч триста шістдесят дві) грн 98 коп., моральну шкоду в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 (нуль) коп, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 (дев`яносто шість) коп., а всього 33 427 (тридцять три тисячі чотириста двадцять сім) грн 94 (дев`яносто чотири) коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 06.07.2026.
Найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкіна 67», ЄДРПОУ 41292950, адреса: вул. Праведниці Шулежко, 67, м. Черкаси.

Суддя            В.О. Пономар