Справа № 309/2229/26
Провадження № 1-кс/309/310/26

У Х В А Л А 
про арешт тимчасово вилученого майна

15 червня 2026 року м. Хуст 

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12026071050000327, внесеного до ЄРДР 14.06.2026 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна та документів,-  

В С Т А Н О В И В:

З наданих документів вбачається, що в провадженні Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження № 12026071050000327, внесеного до ЄРДР 14.06.2026 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.63 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна та документів. 
У ході досудового розслідування встановлено, що у січні 2026 року громадянин ОСОБА_5 , звільнившись зі служби зі Збройних Сил України за станом здоров`я, у невстановленому місці та при невстановлених обставинах отримав бойову гранату, яку перевіз до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , яку зберігав по місцю проживання до її вилучення поліцейськими, 14 червня 2026 року.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-25/7268-ВТХ від 14.06.2026 за результатами проведеної судової вибухово-технічної експертизи, зазначена вилучена бойова граната, є корпусом ручної осколкової гранати М-67 та запалом до ручних гранат М-213, які конструктивно поєднані і являються наступальною осколковою ручною гранатою М-67, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів. 
Відповідно до Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС № 622від 21.08.98, боєприпаси - ручні гранати не зазначені у переліку видів зброї на які громадянам надається дозвіл, зокрема, на їх перевезення та зберігання.
14.06.2026 року на підставі добровільної заяви ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканки АДРЕСА_1 у присутності понятих було проведено обшук за вище вказаною адресою в ході якого було виявлено та вилучено: ручну гранату М-67 з маркуванням FUZE M213, 501-005 з явними ознаками корозії на корпусі. 
Вилучені під час проведення огляду ручна граната М-67 з маркуванням FUZE M213, 501-005 з явними ознаками корозії на корпусі, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та не відносяться до речей, які вилучені законом з обігу, а тому згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України та ч. 7 ст. 237 КПК України, вважається тимчасово вилученим майном.
Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 у клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна просив розглядати клопотання без його участі.
Відповідно до п.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. 
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям зазначеним у частині 2 ст.167 КПК України, тобто критеріям тимчасово вилученого майна. 
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.
Виходячи з вище викладеного, з метою досягнення дієвості цього провадження, слідчий суддя вважає, що на вище зазначене тимчасово вилучене майно слід накласти арешт. 
Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173,175, 309 КПК України слідчий суддя , – 

П О С Т А Н О В И В:

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на ручну гранату М-67 з маркуванням FUZE M213, 501-005 з явними ознаками корозії на корпусі.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів після її оголошення до Закарпатського апеляційного суду. 

Слідчий суддя 
Хустського районного суду:        ОСОБА_1