ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

28 квітня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/408/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:
-визнати протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 ;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.06.2025 відповідно до рішення про поновлення виплати пенсії від 16.02.2026 з виплатою заборгованості, що утворилася.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , є пенсіонером і є отримувачем пенсії за віком, перебуває на обліку в Головному управлінні в Луганській області з місцем реєстрації і містом фактичного проживання є Луганська область. 
Позивачу припинили виплачувати пенсію так як є неточності.
У лютому 2026 року після проходження фізичної ідентифікації в режимі відеоконференцзв`язку Головне управління ПФУ було прийнято рішення про встановлення особи.
16.02.2026 УПФУ було прийнято рішення про поновлення виплати пенсії, але листом Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомлено, що виплати пенсії не буде, так як щось не так з іпн позивача.
Вважаючи дії відповідача протиправними, адвокат в інтересах позивача звернувся до суду за захистом її прав.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач через підсистему «Електронний суд» надіслав відзив від 18.03.2026 №1200-0903-8/6906, в якому зазначив, що ОСОБА_1 з 28.02.1990 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, як отримувач пенсії за віком (мати 5 і більше дітей).
Головне управління 12.05.2025 на електронну пошту позивача «ІНФОРМАЦІЯ_2» направило лист за вих. № 1200-0211-8/11649, в якому повідомило ОСОБА_1 про те, що для опрацювання надійшли рекомендації Міністерства фінансів України, згідно з якими на дату формування рекомендацій дані, наявні в електронній пенсійній справі, що були надані для здійснення верифікації та за даними Державної міграційної служби України документ, що посвідчує особу, якій призначено державну виплату (інформація, яка була надана такими особами під час звернення для отримання такої виплати) визнано недійсним або втраченим на дату початку дії виплати. У листі роз`яснено, що з метою усунення зазначених невідповідностей позивачу в найкоротший термін необхідно звернутися до Державної податкової служби України або її територіальних підрозділів. Крім того, повідомлено, що відповідно до п.14-4 Прикінцевих положень розділу XV Закону № 1058 позивач має надати власноруч написану та підписану особисто заяву довільної форми про отримання/неотримання пенсійних виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації до 31.12.2025.
При здійсненні заходів контролю щодо опрацювання рекомендацій Міністерства фінансів України виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено з 01.06.2025, оскільки за даними Державної податкової служби, на дату формування рекомендації, РНОКПП/серія (за наявності) та номер паспорта реципієнта та реквізит ПІБ реципієнта не відповідають інформації, яка наявна в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.
В матеріалах електронної пенсійної справи ОСОБА_1 наявна інформація про проходження 07.02.2026 ідентифікації шляхом відеоконференцзв`язку. Відповідно до рішення про встановлення особи №1163320, за заявою позивача від 16.12.2025 в ході відеоконференції особу ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_3 № справ(и) 909050115784 ) встановлено 07.02.2026. На питання "Чи отримуєте пенсію в іншій державі (від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації)?" особа відповіла "НІ".
07.02.2026 позивач звернулася засобами вебпорталу Пенсійного фонду України із заявою про поновлення виплати пенсії № 1251 та долучила скановані копії наступних документів: паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 21.10.1997 (за даними Державної міграційної служби України паспорт - дійсний) та картки платника податків, дата видачі 15.04.1999.
Головне управління позивачу на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно надіслало лист від 25.02.2026 за вих. № 1200-0204-8/4780, в якому, зокрема, повідомило позивача про те, що при здійсненні заходів контролю щодо опрацювання рекомендацій Міністерства фінансів України виплату пенсії призупинено з 01.06.2025, оскільки за даними Державної податкової служби, на дату формування рекомендації, РНОКПП/серія (за наявності) та номер паспорта реципієнта та реквізит ПІБ реципієнта не відповідають інформації, яка наявна в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.
Згідно даних електронної пенсійної справи наявна інформація про проходження ідентифікації 07.02.2026 за допомогою відеоконференцзв`язку та встановлення відповідної позначки про неодержання виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. 
Позивачу роз`яснено, що відповідно до зазначеної вище інформації необхідно звернутись до органів Державної податкової служби України з метою усунення розбіжностей і внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.
На даний час ОСОБА_1 не надала до органів Пенсійного фонду України оновленої картки платника податків, або повідомлення органу Державної податкової служби України про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.
Головне управління вважає, що підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачу пенсії не має, а вимога позивача щодо її поновлення з 01.06.2025 не підлягає задоволенню.
Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком на загальних умовах.
Рішенням Головного управління в Чернівецькій області про встановлення особи № 1163320 від 07.02.2026 за заявою від 16.12.2025 ОСОБА_1 за результатами проведеного відеоконференцзв`язку 07.02.2026 та опрацювання наданих одержувачем документів, відповідей на поставлені запитання в ході відеоконференції особу ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_3 № справ (и) 909050115784 ) встановлено. На питання "Чи отримуєте пенсію в іншій державі (від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації)?" особа відповіла "НІ".
Листом від 25.02.2026 за №1200-0204-8/4780 відповідач повідомив позивача, що при здійсненні заходів контролю щодо опрацювання рекомендацій Міністерства фінансів України виплату пенсії призупинено з 01.06.2025, оскільки за даними Державної податкової служби, на дату формування рекомендації, РНОКПП серія (за наявності) та номер паспорта реципієнта та реквізит ПІБ реципієнта не відповідають інформації, яка наявна в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків. 07.02.2026 ОСОБА_3 звернулась засобами вебпорталу із заявою про поновлення виплати пенсії № 1251 та долучила скановані копії наступних документів: паспорта серії НОМЕР_2 . виданого 21.10.1997 (за даними Державної міграційної служби України паспорт дійсний) та картки платника податків, дата видачі 15.04.1999. Згідно даних електронної пенсійної справи наявна інформація про проходження ідентифікації 07.02.2026 за допомогою відеоконференцзв`язку та встановлення відповідної позначки про неодержання виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. Відповідно до зазначеної вище інформації необхідно звернутись до органів Державної податкової служби України з метою усунення розбіжностей і внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Згідно зі статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Згідно зі статтею 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Право позивача на отримання пенсії відповідачем не заперечується.
Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 Закону № 1058-IV, згідно з яким виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном;
3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку;
3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин";
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Отже, обов`язковою умовою припинення виплати пенсії є прийняття відповідного рішення органом Пенсійного фонду.
Як вже було встановлено судом раніше, відповідачем припинено виплату пенсії позивачу без прийняття відповідного рішення, з тих підстав, що при здійсненні заходів контролю щодо опрацювання рекомендацій Міністерства фінансів України виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено з 01.06.2025, оскільки за даними Державної податкової служби, на дату формування рекомендації, РНОКПП/серія (за наявності) та номер паспорта реципієнта та реквізит ПІБ реципієнта не відповідають інформації, яка наявна в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.
Згідно з вимогами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відзиві жодним чином не зазначено, якою саме нормою законодавства керувався відповідач, зупиняючи виплату пенсії позивачу на підставі рекомендацій Міністерства фінансів України.
Отже, судом встановлено, що відповідачем порушено вимоги частини першої статті 49 Закону № 1058-IV, оскільки позивачу припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення та наявності підстав, визначених статтею 49 Закону № 1058-IV.
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Припинивши позивачу виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років без прийняття рішення та за відсутності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV, або підстав, передбачених іншим законом, відповідач вчинив протиправні дії. Відповідно, достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій, а також зобов`язання відповідача до вчинення необхідних дій з метою відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду в межах шестимісячного строку звернення до суду.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність своїх дій, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (частина перша статті 133 КАС України).
Згідно з частиною другою статті 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Ухвалою суду від 05.03.2026 з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, відстрочено сплату судового збору ОСОБА_1 в розмірі 1064,96 грн до ухвалення судового рішення у справі за позовом адвоката Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
Зважаючи на те, що спір виник внаслідок протиправних дій відповідача, тому судовий збір у розмірі 1064,96 грн належить стягнути до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який з 15 грудня 2017 року позбавлений пільг щодо сплати судового збору.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (код ЄДРПОУ 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сіверськодонецьк, вул.Шевченка, буд.9) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 02 вересня 2025 року.
Стягнути на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області судовий збір у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривнi 96 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 	Н.М. Басова